Справа № 175/4595/23
Провадження № 1-кп/175/218/23
Вирок

Іменем України

07 грудня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001050 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м.Миколаївка Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 11.08.2023 року приблизно о 17 годин 30 хвилин зі своєю знайомою ОСОБА_5 їхала в легковому автотранспортному засобі маршрутного таксі, марка якого в ході досудового розслідування не встановлена, в напрямку з м. Слов`янськ до м. Краматорськ Донецької області, перебуваючи разом з ОСОБА_5 на задньому сидінні вказаного легкового автотранспортного засобу маршрутного таксі. Приблизно о 17 годин 50 хвилин, рухаючись по вул. Олекси Тихого в м. Краматорську в районі перетину з вулицею Дніпровська в м. Краматорську, в зазначеному легковому автотранспортному засобі маршрутного таксі ОСОБА_4 побачила у відчиненій жіночій сумочці ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Самсунг» Гелаксі A14 FZSVSEK в чохлі (бампер) на мобільний телефон марки «Самсунг» Гелаксі A14 FZSVSEK, які належать ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне в умовах воєнного стану викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , переконавшись, що ОСОБА_5 заснула, а водій легкового автотранспортного засобу маршрутного таксі, марка якого в ході досудового розслідування не встановлена, за її діями не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з відчиненої жіночої сумочки ОСОБА_5 викрала майно, що належить ОСОБА_5 а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» Гелаксі A14 FZSVSEK вартістю 5939 грн. 10 копійок та чохол (бампер) на мобільний телефон «Самсунг» Гелаксі A14 FZSVSEK» вартістю 233 грн. 10 копійок, після чого ОСОБА_5 вийшла з легкового автотранспортного засобу маршрутного таксі, марка якого слідством не встановлена, біля будинку №31 по вул. Шеймана в м.Краматорську, в якому ОСОБА_5 мешкає. В подальшому ОСОБА_4 повернулась на вказаному легковому автотранспортному засобі маршрутного таксі, марка якого в ході досудового розслідування не встановлена, в м. Слов`янськ, тим самим зникла з місця вчинення злочину, в подальшому викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6172 гривень 20 копійок.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе визнала у повному обсязі та підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Вона дійсно 11.08.2023 року приблизно о 17 годин 30 хвилин їхала в маршрутному таксі до міста свого проживання на задньому сидінні, та побачила, що у дівчини, як пізніше вона дізналася ОСОБА_5 , була відчинена жіноча сумка та мобільний телефон марки «Самсунг» блакитного кольору. Коли потерпіла задрімала вона викрала телефон. Коли до неї до дому прийшли співробітники поліції вона видала їм викрадений телефон. Просила суд врахувати її щире каяття і суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи без її участі, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченої не має, просила призначити покарання на розсуд суду. Цивільний позов не заявляла.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 та її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинену в умовах воєнного стану.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої - є визнання вини, щире каяття.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, що вона раніше не судима, вчинила злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким умисним, те, що вину свою визнала повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має трьох дітей, задовільну характеристику за місцем мешкання, а тому з метою попередження вчинення нею нових злочинів їй необхідно і доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої їй статті у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти її виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо вона не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави витрати у розмірі 1 434,00 гривень; призначення платежу: за експертизу №Д-19/113-23/2668 від 21 серпня 2023 року.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001050, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» Гелаксі A14 FZSVSEK, чохол (бампер) на мобільний телефон «Самсунг» Гелаксі A14 FZSVSEK» після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1