І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2023 року м. Ужгород
В ході проведення досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вказав, що відповідно до пункту 2 договору купівлі-продажу від 25 червня 2003 року, власником споруд, які входять в цілісний майновий комплекс-будівель спорткомплексу площею 1027,70 квадратних метрів, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Парканія, будинок 1/5, є ВАТ «Мукачівприлад», код ЄРДПОУ 00226292. Зазначене товариство, вказане майно продало покупцю ТзОВ «Універсал-М», код ЄРДПОУ 22083669. Однак, будь-яких підтверджуючих документів щодо отримання в приватну власність вищевказаних будівель ВАТ «Мукачівприлад», код ЄРДПОУ 00226292, на даний час не виявлено. Що в свою чергу ставить під сумнів законність вищевказаного договору купівлі-продажу.
Відповідно до пункту 16 даного договору, в якому зазначається: «Цільове призначення земельної ділянки (згідно УКЦВЗ): 07.02 для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту», що підтверджує подальшу зміну цільового призначення вищевказаної земельної ділянки.
Відповідно до пункту 18 даного договору, в якому зазначається: «Підставою розроблення технічної документації є: рішення 37 сесії Мукачівської міської ради 6 скликання №711 від 27 грудня 2012 року», що свідчить про те, що до цього був відсутній кадастровий номер даної земельної ділянки.
Зокрема, 11.09.2023 органом досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 93 КПК України, направлено запит до Мукачівської міської ради для отримання всіх необхідних документів щодо вищевказаної земельної ділянки та комплекс-будівель спорткомплексу, які розташовані на ній.
Однак, в органу досудового розслідування наявні об`єктивні підстави вважати щодо незаконності вищевказаного рішення Мукачівської міської ради від 22 серпня 2023 року №1276, а саме продажу даної ділянки землі та заниження її вартості.
Обгрунтовуючи заявлене клопотання прокурор зазначає, що завданням арешту майна, в тому числі серед іншого, є також і запобігання можливості його перетворення, відчуження.
Кодекс встановлює прямий обов`язок слідчого та прокурора вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
П.1 ч.2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Прокурор вказує, що згідно інформаційних довідок з реєстру речових прав на нерухоме майно:
- комплекс будівель спорткомплексу, які розташовані за адресою: Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Парканія, будинок 1/5, належать на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю «Універсал-М», код ЄРДПОУ 22083669.
Метою накладення арешту згідно процесуальних норм п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів в незмінному стані, як за зовнішнім виглядом, так і в незмінному правовому та фізичному стані, як землі вільні від забудови.
Зазначає, що право власності (в об`єктивному розумінні) це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і у своїх інтересах, усуненням усіх третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.
Ставлячи питання перед слідчим суддею про накладення арешту на майно в частині користування та розпорядження майном, орган досудового розслідування жодним чином не втручається у право власності в частині володіння майном.
А тому на підставі вищенаведеного, з метою збереження речових доказів просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Крім того, прокурор зазначив, що відомості про те, що земельна ділянка вкрита лісом, зазначені у клопотанні, є технічною помилкою. Також повідомив, що будівлі спорткомлексу діючі та використовуються за цільовим призначенням, а саме займання спортом.
Представник ТОВ «Універсал-М» - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечив проти клопотання, посилався на те, що клопотання є необґрунтованим, а також зазначав, що дана земельна ділянка наразі вже є обтяженою її продавцем Мукачівською міською радою у вигляді заборони на нерухоме майно, про що свідчить запис про обтяження № 51579157. Вказував, що прокурор не наводить обґрунтованих доводів та аргументів, які можуть свідчити, що користування земельною ділянкою та спортивним комплексом може завдати шкоди інтересам досудового розслідування, а тим паче публічним інтересам. Відповідне майно, яке знаходиться на зазначеній ділянці придбане у ВАТ "Мукачівприлад" та знаходиться у власності ТОВ «Універсал-М», відповідно до договору від 25.06.2003 року, орендується рядом спортивних клубів, ДЮСШ, спортивних команд, а також використовується спортсменами аматорами, також іншими жителями міста Мукачево. Відтак, вжиття відповідних заходів забезпечення кримінального провадження фактично позбавить їх можливості користуватися таким майном.
Директор ТОВ «Універсал-М» - ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання. Зокрема, просив не накладати заборону на користування вказаним нерухомим майном, зазначивши, що вказане в клопотанні майно тривалий час, а саме більше 20 років, знаходиться у правомірному володінні ТОВ «Універсал-М», яке здійснювало його обслуговування та покращення.
Заслухавши думку прокурора, пояснення представників власника майна, слідчий суддя доходить наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Водночас, враховуючи, що зазначене нерухоме майно, а саме комплекс будівель спорткомплексу, які розташовані на зазначеній у клопотанні ділянці землі, використовується спортивними організаціями, а також жителями м. Мукачева, слідчий суддя, не вбачає підстав для накладення арешту на вказане майно шляхом заборони користування таким.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1