Справа № 165/145/24 Провадження №11-сс/802/51/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження (ЄРДР №0001275 від 29.12.2023) за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26 січня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , яке погоджене начальником Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Водночас, до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто по 26 березня 2024 року включно.

Також, на підозрюваного ОСОБА_7 , покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, прокурора Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;

2) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 18:00 годин до 11:00 годин.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак фактично не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою для запобігання доведеним ризикам. А тому, слідчий суддя врахувавши особу підозрюваного, зобов`язання останнього дотримуватися належної процесуальної поведінки, а також інші обставини провадження, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. На переконання прокурора, встановлені вагомі докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Судом не надано оцінки тому факту, що соціальні зв`язки підозрюваного та наявність постійного місця проживання не змогли попередити вчинення ним кримінального правопорушення, а тому, на думку сторони обвинувачення, не є належною гарантією запобіганню вчиненню нових злочинів.

Прокурор вважає, що органом досудового розслідування доведено як обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і існування зазначених у поданому клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким зможе лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою. На переконання прокурора, інші запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням прав підозрюваного на вільне пересування, не здатні в повній мірі запобігти настанню вказаних вище ризиків.

Підозрюваний оскаржує ухвалу слідчого судді у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю. Зазначає, що він не зацікавлений у переховуванні чи затягуванні процесу, оскільки він на даний момент у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу фактично позбавлений можливості заробляти кошти. Просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, який подану ними апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, підозрюваного та його захисника з приводу скарги, апеляційний суд доходить висновку, що вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст. 194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та про те, що прокурор не довів що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не може запобігти вказаним ризикам, а тому відмовив в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосував більш м`який запобіжний захід.

Як вбачається із матеріалів провадження, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Інші доводи апеляції прокурора є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилання в апеляції щодо тяжкості інкримінованого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 не можуть, на думку суду, безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує ст. 177 КПК України.

При цьому слідчим суддею правильно встановлено та взято до уваги те, що хоча на розгляді Сокальського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 , однак останній раніше не судимий, підозрюється у вчиненні одного епізоду кримінального правопорушення, має постійне місце проживання.

Разом з тим слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а посилання щодо суворості обраного запобіжного заходу, про що зазначає підозрюваний в апеляційній скарзі, не спростовують вказаних ризиків і не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді та не впливають на її законність і обґрунтованість.

Обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатньою гарантією для забезпечення виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано обрав запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційних скаргах доводах прокурора та захисника, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні прокурора Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововолинського суду Волинської області від 26 січня 2024 року про відмову в застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: