Справа638/1267/19
Провадження № 1-кп/638/290/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора прокурора обвинуваченого обвинуваченої -ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -ОСОБА_4 , -ОСОБА_5 , -ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004832 від 09 грудня 2018 року, № 0001059 від 28 листопада 2020 року, № 0001714 від 17 жовтня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, з середньою-технічною освітою, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Харкова, із середньою освітою, неодруженої, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше несудимої, офіційно непрацевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2018 року у ранковий час доби, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 , знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , в якій мешкає потерпілий ОСОБА_7 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, будучи упевненим, що за його діями не спостерігають оточуючі, діючи умисно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 , знаходячись у вищезазначеній кімнаті, викрав мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі», модель «Redmi Note 3», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 28394 від 19 грудня 2018 року 1000,00 грн., який належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 , вийшов з кімнати, тим самим обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на свій розсуд, спричинивши своїми злочинними діями майнову шкоду ОСОБА_7 на суму 1000,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

07 грудня 2018 року у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходився разом з ОСОБА_8 біля магазину «КЛАСС» за адресою: м. Харків, просп. Людвіга Свободи, 43. Маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_8 з проханням надати йому на один день в користування її мобільний телефон. ОСОБА_8 не підозрюючи про злочинні наміри останнього, надала для користування мобільний телефон торгівельної марки «Samsung», модель «17» GALAXY J701F, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 28988 від 27 грудня 2018 складає 4139,08 грн. розуміючи, що через один день ОСОБА_5 поверне його.

Після чого, ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, на свій паспорт здав мобільний телефон до ломбардної установи ПТ «Ломбард «Свіжа копійка», а отримані грошові кошти обернув на свою власну користь.

Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою, заволодів вищезазначеним майном потерпілої ОСОБА_8 та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив останній матеріальні збитки на суму 4139,08 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

26 листопада 2020 року ОСОБА_5 перебуваючи в супермаркеті «РОСТ», що розташований за адресою: м. Харків, просп. Перемоги, 61-Ж, під приводом здійснення дзвінка отримав від раніше знайомого йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тимчасове користування мобільний телефон марки «Хіаomі» моделі «Мі Play Neptune», належний останньому.

Після цього реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_10 , достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_9 , заволодів мобільним телефоном марки «Хіаomі» моделі «Мі Play Neptune», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 100 від 15 червня 2021 року складає 1900,00 грн.

Після чого ОСОБА_10 покинув місце вчинення злочину з мобільним телефоном, обернувши вищевказане майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.

Так, ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою заволодів вищезазначеним майном потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1900,00 грн.

ОСОБА_5 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення -злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, (шахрайство), а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

На початку березня місяця 2021 року, точний час не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , під приводом використання мобільного телефону для особистих цілей отримав від раніше знайомої йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у тимчасове користування мобільний телефон марки «Хіаomі» моделі «Redmi Note 7», належний останній.

Після цього реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_10 , достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_11 , заволодів мобільним телефоном марки «Хіаomі» моделі «Redmi Note 7», в корпусі рожевого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 100 від 15 червня 2021 року складає 2924,00 грн.

Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з мобільним телефоном, обернувши вищевказане майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.

Так, ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою заволодів вищезазначеним майном потерпілої ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2924,00 грн.

ОСОБА_5 , своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, (шахрайство), а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

01 квітня 2021 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_10 знайшов на інтернет-сайті «OLX» оголошення про оренду квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 . Узгодивши із власником квартири ОСОБА_12 умови проживання за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 почав її орендувати.

У приміщенні вказаної квартири ОСОБА_5 побачив належні потерпілому ОСОБА_12 телевізор марки «Toshiba», моделі «32AV703R», та мікрохвильову піч з грилем, марки «Samsung», білого кольору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав телевізор марки «Toshiba», моделі «32AV703R», вартістю 2250,00 грн, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 100 від 15.06.2021 року, та мікрохвильову піч з грилем, марки «Samsung», білого кольору, вартістю 1625,00 грн., згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 100 від 15.06.2021 року.

Після чого, ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник, обернувши вищевказане викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями майнову шкоду потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 3875,00 грн.

ОСОБА_5 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення -злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

27 квітня 2021 року ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Посад», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 193, під приводом здійснення дзвінка отримав від раніше знайомого йому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тимчасове користування мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 7А», належний останньому.

Після цього реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 , достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_13 , заволодів мобільним телефоном вартість якого, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 100 від 15 червня 2021 року складає 1750,00 грн.

Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з мобільним телефоном, обернувши вищевказане майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.

Так, ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою заволодів вищезазначеним майном потерпілого ОСОБА_13 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1750,00 грн.

ОСОБА_5 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, (шахрайство), а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

15 жовтня 2021 року ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_6 , побачив раніше незнайому йому малолітню ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка користувалась мобільним телефоном марки Redmi 8 Ruby Red -OB RAM 64GB ROM. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефон марки Redmi 8 Ruby Red 4GB RAM 64GB ROM, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, а метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, попросив у потерпілої ОСОБА_14 мобільний телефон марки Redmi 8 Ruby Red 4GB RAM 64GB ROM, нібито для здійснення дзвінка, на що остання передала йому мобільний телефон, а ОСОБА_5 достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_14 заволодів мобільним телефоном марки «Redmi 8 Ruby Red 4GB RAM 64GB ROM», в корпусі червоного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ1: НОМЕР_6 , вартість якого, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 183 від 09.11.2021 року складає 2350,00 грн.

Після чого ОСОБА_5 , покинув місце вчинення злочину з мобільним телефоном, обернувши вищевказане майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.

Так, ОСОБА_10 , шляхом зловживання довірою заволодів вищезазначеним майном потерпілої ОСОБА_14 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2350,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

18 жовтня 2021 року, близько 15 год. 08 хв. ОСОБА_5 перебував біля будинку, розташованому за адресою: м. Харків, просп. Людвіга Свободи, 40-Б, побачив раніше незнайому йому малолітню ОСОБА_15 , яка займалась плетінням бісеру та поклала свій мобільний телефон на стіл.

В цей час у ОСОБА_10 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_15 , а саме мобільного телефону марки «Redmi 8 Sapphire Blue 4GB RAM 64GB ROM».

Реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і не може йому завадити, а ОСОБА_15 відволіклась на плетіння браслету з бісеру, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Redmi 8 Sapphire Blue 4GB RAM 64GB ROM», вартість якого, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 183 від 09.11.2021 року складає 2350,00 грн.

Після чого, ОСОБА_10 з місця скоєння злочину зник, обернувши вищевказане викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_15 .

Так, ОСОБА_10 , шляхом зловживання довірою заволодів вищезазначеним майном потерпілої ОСОБА_15 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2350,00 грн. Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

21 жовтня 2021 року близько 20 год. 00 хв ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 73, разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 побачили раніше невідому їм неповнолітню ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка користувалась мобільним телефоном «Redmi 7 4GB/ 64GB». В той же час у них виник спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

Розділивши між собою злочинні ролі, а саме ОСОБА_6 повинна була підійти до потерпілої ОСОБА_16 та попросити мобільний телефон для здійснення дзвінка, після чого передати мобільний телефон ОСОБА_10 , який в подальшому повинен був покинути місце вчинення злочину, з викраденим майном.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи згідно розподілений ролей, ОСОБА_6 підійшла до потерпілої ОСОБА_16 та попросила у неї мобільний телефон марки «Redmi 7 4GB/ 64GB» нібито для здійснення дзвінка, на що потерпіла ОСОБА_16 передала ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон. В цю мить до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_16 , заволодів мобільним телефоном марки «Redmi 7 4GB/ 64GB», в корпусі рожевого кольору, вартість якого, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 183 від 09.11.2021 року складає 2500,00 грн.

Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з мобільним телефоном, обернувши вищевказане майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою заволоділи вищезазначеним майном потерпілої ОСОБА_16 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 2500,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми протиправними умисними діями вчинила кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, (шахрайство), а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

25 жовтня 2021 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи неподалік будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 побачили раніше невідомого їм неповнолітнього ОСОБА_17 , який користувався мобільним телефоном «РОСО ХЗ Pro Frost Blue 8GB RAM 256GB ROM». В той же час у них виник спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою. Розділивши між собою злочинні ролі, а саме ОСОБА_5 повинен був підійти до потерпілого ОСОБА_17 та попросити мобільний телефон для здійснення дзвінка, після чого передати мобільний телефон ОСОБА_6 , яка в подальшому повинна була покинути місце вчинення злочину, з викраденим майном.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи згідно розподілений ролей, ОСОБА_10 підійшов до потерпілого ОСОБА_17 та попросив у нього мобільний телефон марки «РОСО ХЗ Pro Frost Blue 8GB RAM 256GB ROM» нібито для здійснення дзвінка, на що потерпілий ОСОБА_17 передав ОСОБА_10 вказаний мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру та користуючись довірою ОСОБА_17 , передав ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон, вартість якого, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 183 від 09.11.2021 року складає 7066,00 грн., яка в свою чергу зникла з мобільним телефоном з місця скоєння злочину.

Так, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою заволоділи вищезазначеним майном потерпілого ОСОБА_17 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 7066,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 своїми протиправними умисними діями вчинили кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

27 жовтня 2021 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Єсеніна, 15, разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 побачили раніше невідомого їм малолітнього ОСОБА_18 , який користувався мобільним телефоном «Redmi Note 10 Pebble White 4G RAM 128G ROM». В цей час у них виник спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

Розділивши між собою злочинні ролі, а саме ОСОБА_6 повинна була підійти до потерпілого ОСОБА_18 , та попросити мобільний телефон для здійснення дзвінка, а ОСОБА_10 повинен був відволікти потерпілого для того, щоб ОСОБА_6 зникла з мобільним телефоном.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_6 підійшла до потерпілого ОСОБА_18 та попросила у нього мобільний телефон марки «Redmi Note 10 Pebble White 4G RAM 128G ROM» ніби-то для здійснення дзвінка, на що потерпілий ОСОБА_18 передав ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон, вартість якого, згідно висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 183 від 09.11.2021 року складає 5399,00 грн.

.В цю мить ОСОБА_10 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно розуміючи для себе, що повертати мобільний телефон не має наміру, запропонував потерпілому ОСОБА_18 зайти до магазину «Сільпо» для того, щоб ОСОБА_6 могла покинути місце вчинення злочину з мобільним телефоном.

Після чого ОСОБА_5 зайшов з потерпілим ОСОБА_18 до вищевказаного магазину, а ОСОБА_6 зникла з місця вчинення злочину, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5399,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми протиправними умисними діями вчинили кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, (шахрайство), а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Потерпілі та їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданих до суду заяв потерпілі просили розглядати справу без їх участі, проти розгляду справи в частині пред`явленого обвинувачення в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, не заперечували.

Прокурор ОСОБА_4 під час судового розгляду просив призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 1 ст. 185 КК України та 1 рік позбавлення волі за ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням вироку Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року шляхом складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду просив призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за ч. 2 ст. 190 КК України та 2 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням вироку Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року шляхом складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду просив призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за ч. 2 ст. 190 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнали в повному обсязі, щиро розкаялися. ОСОБА_6 просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Підтвердили вчинення ними вище зазначених кримінальних правопорушень за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначили, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомились з матеріалами кримінального провадження, не заперечували докази, зібрані в ході досудового розслідування. В обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинених ними кримінальних правопорушень. Пояснили, що показання надали добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до них не застосовувалось.

Надані в ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показання є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумнів у правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позицій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи визнання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своєї вини та неоспорення ними фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх учасників судового провадження вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказаних вище кримінальних правопорушень та розглянув справу в частині пред`явленого обвинувачення в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують їх особистість.

Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч. 1 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- ч. 2 ст. 190 КК України, тобто - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;

- ч. 2 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- ч. 2 ст. 190 КК України, тобто - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

До того ж, суд дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч. 2 ст. 190 КК України, тобто - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 190 КК України, тобто - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК Українита ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК Українизнайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на утриманні нікого не має, неодружений, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, інвалідності не має, раніше судимий вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року та вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року.

До того ж, ОСОБА_6 на утриманні нікого не має, незаміжня, офіційно непрацевлаштована, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, інвалідності не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинувачених.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Вирок набрав законної сили.

Вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року, до покарання, призначеного цим вироком, і визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Вирок набрав законної сили.

Враховуючи, що покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року за сукупністю вироків приєднано до покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року, а ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України вчинив до постановлення вирокуНовомосковського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року, та не відбув покарання, слід остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч. 4 ст. 70 КК України та частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, за правилами ст. 72 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, майновий стан обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення, потерпілих та приходить до висновку щодо можливості призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 50, 65 КК України, а саме принципом необхідності й достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Суд враховує конкретні обставини справи, характер і ступень тяжкості скоєних злочинів, пом`якшуючі покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєних злочинів та вважає, що при визначенні покарання для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи обставини злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, призначене судом покарання він має відбувати реально.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують її покарання, той факт, що вона раніше не судима, та приходить до висновку щодо необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим звільняє від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на ней відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Запобіжні заходи відносно обвинувачених не обирались.

Цивільні позови по кримінальному провадженню потерпілими не заявлені.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК Українита призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок);

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2022 року та остаточно призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави судові витрати за проведення судових-товарознавчих експертиз № 28394 від 19 грудня 2018 року та № 28988 від 27 грудня 2018 року в загальному розмірі 1565,00 грн. (одна тисяча п`ятсот шістдесят п`ять гривень нуль копійок).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1