Справа № 204/9908/23
Провадження № 1-кп/204/1183/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000487, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: 1) 02.10.2009 вироком Дніпровського районного суду за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.10.2022 на підставі п. "А" ст. 3 ЗУ "Про амністію" від 08.07.2022; 2) 24.11.2017 вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 3) 23.05.2018 вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 13.09.2019 вироком Дніпровського апеляційного суду до 4 років позбавлення волі, звільнений 28.10.2022 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Жетікара Республіки Казахстан, громадянина Республіки Казахстан, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на даний час наявний ризик щодо можливості обвинуваченими переховуватись від суду, який обумовлений тим, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні 10 епізодів тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого, у разі доведення їх винуватості в суді, їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Також ризики щодо можливості незаконно впливати на свідка, який на даний час не допитаний судом, не зменшились та не перестали існувати з огляду на те, що під час проведення досудового розслідування з вказаною особою проведено слідчу дію впізнання по фотознімкам, в ході якого він впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_7 як осіб, які реалізували йому викрадене майно що може спонукати обвинувачених здійснити незаконний вплив на вказаного свідка з метою зміни ним своїх показів в суді для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того наявний ризик продовження обвинуваченими своєї злочинний діяльності. Так, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не мають офіційного джерела доходу, що свідчить про наявність ризику продовжити вчинення корисливих злочинів проти власності з метою отримання доходу. Обвинувачений ОСОБА_5 чотири рази був засуджений, три з яких за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності з реальним відбуттям покарання.

Також слід врахувати діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у обвинувачених переховуватись від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності. Обидва обвинувачених не мають достатнього джерела доходу, офіційного місця роботи, що в сукупності з тим, що ОСОБА_5 є раніше судимим може спричинити вчинення останніми інших корисливих кримінальних правопорушень задля забезпечення свого рівня життя. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував в повному обсязі, оскільки вказані прокурором ризики не обґрунтовані. Єдиним критерієм для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою прокурором зазначено тяжкість покарання. Щодо ризику впливу на свідків, жодних повідомлень про вплив на свідків не надходило, ризик вчинення нового кримінального правопорушення не доведений.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу залишив на розсуд суду.

Представники потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожен окремо, подали суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи є одним з різновидів заходів забезпечення кримінального провадження, що мають особливий порядок застосування в силу своїх негативних наслідків щодо сфери особистих прав та свобод підозрюваного чи обвинуваченого, яких вони можуть зазнати у разі застосування до них запобіжного заходу.

Порядок застосування запобіжних заходів визначається у ст. 194 КПК України, у ч. 1 якої зазначається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, ухвалення судом рішення про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного чи обвинуваченого є належним правовим результатом розгляду та вирішення відповідного клопотання тоді і лише тоді, коли судом на основі наданих доказів буде встановлено відповідну сукупність умов, а саме - існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один ризик, що передбачений у ст. 177 КПК України, а також неможливість або недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам КПК України.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіривши наявність існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України та враховуючи відповідно до ст.178 КПК України всі обставини при обранні запобіжного заходу обвинуваченим, а саме: вагомість обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків: переховування від суду, незаконного впливу на свідків, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є неодруженими, утриманців не мають, не працевлаштовані. Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, таким чином обвинувачені характеризуються відсутністю міцних соціальних зв`язків. Перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання у разі визнання винуватими у вчиненні злочину обвинувачені можуть переховуватися від суду, у тому числі й на території Російської Федерації, враховуючи режим воєнного стану на території України. Крім того в цьому кримінальному провадженні існує ризик, що обвинувачені можуть чинити незаконний вплив на свідка. Станом на 12 грудня 2023 року судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, свідок не допитаний в суді (а лише допит свідка безпосередньо в суді має значення при прийнятті рішення по справі), анкетні дані свідка відомі обвинуваченим, а отже в обвинувачених наявна об`єктивна можливість незаконно впливати на нього.

Враховуючи особу обвинувачених кожного окремо, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерела доходу та характер інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Отже, існування раніше встановлених ризиків на даний час не зменшились та продовжують існувати.

Застосований до обвинувачених запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування, кореспондується з суспільним інтересом. Доказів про зменшення вищевказаних ризиків суду не надано.

Альтернативні запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку обвинувачених, відтак суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, у зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Враховуючи доведеність обґрунтованості підозри, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійсних та триваючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вид злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання винуватими та відсутність обставин, які не виправдовують такий ступінь втручання у їх права і свободи особи, відсутності обставин, які б вказували на неможливість тримання обвинувачених в умовах ізоляції, суд вважає, що наявні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369-372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 09 лютого 2024 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 09 лютого 2024 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для виконання.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 14.12.2023 року.

Суддя ОСОБА_1