Дата документу 25.10.2023Справа № 643/7809/18
Провадження № 1-кп/554/1576/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002179 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо переміщена особа, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2018 року, близько 16-30 год, обвинувачений ОСОБА_3 та невстановлена під час досудового розслідування особа, знаходились поблизу будинку №14 по вул.Лесі Сердюка в м.Харкові, де побачили раніше не знайомого їм неповнолітнього ОСОБА_6 , який стояв біля вищевказаного будинку та грався мобільним телефоном Lenovo P70. В цей час, згідно із раніше розподіленими ролями між ОСОБА_3 та невстановленою під час досудового розслідування особою шодо вчинення кримінального правопорушення, останній підійшов до ОСОБА_6 , та під надуманим приводом того, що останній розповсюджує наркотичні засоби на території м.Харкова, розпочав із ним розмову. В ході розмови, невстановлена в ході досудового розслідування особа, застосовуючи силу, а саме тримаючи ОСОБА_6 за шию, наказав останньому попрямувати з ним до гаражів біля будинку АДРЕСА_3 для з`ясування обставин нібито розповсюдження наркотичних засобів. Підійшовши разом до гаражів, звідти вийшов обвинувачений ОСОБА_3 і наказав потерпілому ОСОБА_6 віддати йому телефон для перевірки відповідних обставин нібито розповсюдження наркотичних засобів. У цей час ОСОБА_6 , побоюючись за власне життя та здоров`я, почав телефонувати своїй матері за допомогою, але невстановлена під час досудового розслідування особа умисно, з корисливих мотивів, відкрито вихопила з рук ОСОБА_6 мобільний телефон марки Lenovo Р70 imei №1: НОМЕР_1 , imei №2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому на праві власності, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 2000 грн, та з метою утримання його в себе застосувала насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме завдала ОСОБА_6 два удари кулаком у ділянку підборіддя зліва, спричинивши останньому фізичного болю, але без тілесних ушкоджень. Після цього невстановлена під час досудового розслідування особа передала викрадений телефон обвинуваченому ОСОБА_3 , який той поклав до лівої кишені своїх штанів. У подальшому на вимогу ОСОБА_6 повернути викрадене обвинувачений ОСОБА_3 також наніс потерпілому один удар кулаком у ділянку підборіддя справа, спричинивши йому фізичного болю, але не завдавши тілесних ушкоджень, після чого, заволодівши викраденим, разом із невстановленою під час досудового розслідування особою намагались покинути місце скоєння злочину, однак за допомогою потерпілого та перехожих були затримані співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадання чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються долі речових доказів та розподілу процесуальних витрат.

Обвинувачений та захисник погодились з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються долі речових доказів та розподілу процесуальних витрат.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому. Дав показання про те, що в кінці квітня 2018 року він разом із раніше не знайомою йому особою на ім`я " ОСОБА_7 " дійсно підійшли до потерпілого, " ОСОБА_7 " вхопив з рук потерпілого телефон та передав йому. Обвинувачений забрав телефон та пішов з місця події. Але хвилин через десять його наздогнали люди та затримали. Він віддав телефон потерпілому. Перед потерпілим він в подальшому вибачився, відшкодував шкоду, тому потерпілий на даний час до нього немає претензій морального чи матеріального характеру. Навіть під час розгляду питання про заміну запобіжного заходу потерпілий в суді просив звільнити обвинуваченого з під варти.

Потерпілий, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. У заяві зазначив, що матеріальна та моральна шкода обвинуваченим відшкодована в повному обсязі.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро кається, думку прокурора, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 186 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом із тим, беручи до уваги військовий стан, дані про особу обвинуваченого, який є внутрішньо переміщенною особою внаслідок збройної агресії РФ, втратив житло та майно в м.Харків, близько півтора року перебував під вартою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро кається, відшкодував шкоду потерпілому, думку прокурора, позицію потерпілого, висновок органу пробації, відсутність негативних характеристик за місцем проживання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього потрібно застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а також п.2 ч.3 ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого згідно довідки експертної установи в розмірі 715 грн.

У зв`язку із закінченням судового провадження відповідно до ч.4 ст.174 КПК України необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 24 квітня 2018 року на мобільний телефон марки Lenovo Р70, мобільний телефон марки "Motorola", які було вилучено під час досудового розслідування у обвинуваченого.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 715 грн (сімсот п`ятнадцять грн).

Речові докази:

- телефон марки Lenovo Р 70 - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- телефон марки "Motorola", який знаходиться в камері зберігання речових доказів, повернути обвинуваченому, ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2018 року на телефон марки Lenovo Р 70, телефон марки "Motorola", скасувати.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Октябрський районний суд міста Полтави.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1