У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження № 0001262

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про закриття кримінального провадження № 0001262, оскільки вважає вищезазначену постанову необгрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що дізнавачем неповно та поверхнево досліджено обставини справи, не здійснено жодних заходів щодо збирання доказової бази та відсутній будь який аналіз норм чинного законодавства України щодо ведення військового обліку військовозобов`язаних. Оскаржувана постанова містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин та застосування щодо них відповідних норм права.

А тому просить скасувати постанову дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 16.12.2023 року про закриття кримінального провадження за № 0001262 від 03.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 337 КК України.

У судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, у якій зазначив, що вимоги скарги підтримує та просить скаргу задовольнити.

Дізнавач, рішення якого оскаржується, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено в судовому засіданні, 16.12.2023 року дізнавачем СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001262 від 03.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 337 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, коли: зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні; слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України, зокрема слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Так, дізнавач у оскаржуваній постанові серед іншого вказує на те, що обов`язковою умовою ухилення є нез`явлення військовозобов`язаного після попередження, зробленого військовим комісаріатом, однак працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано належних і допустимих доказів дотримання даної процедури щодо виклику ОСОБА_4 .

Слідчий суддя констатує, що оскаржувана постанова не містить посилання дізнавача на конкретні слідчі дії, які були ним проведені і які стали підставою для такого висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, а містить лише виклад обставин, які слугували підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Разом з цим з дослідженої слідчим суддею копії постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що дізнавач не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, не провів необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, зокрема не допитав працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_4 , не дав їм показам належну правову оцінку, а відтак не виконав у повному обсязі вимог ст. 40 КПК України, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, переклавши тягар доказування на представників ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому є переконливими аргументи заявника про те, що оскаржувана постанова є передчасною.

Більш того, дізнавач в оскаржуваній постанові, вказуючи про відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, не зазначає, який саме елемент відсутній.

Дізнавач не скористався правом відстояти обґрунтованість розглядуваної постанови в судовому засіданні та надати матеріали на підтвердження обґрунтованості прийнятого рішення, а тому вищевказані висновки суду базуються на підставі наданих заявником матеріалів.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість висновку, викладеного дізнавачем в оскаржуваній постанові, а тому вважає недотриманими при постановленні такої вимог ст.ст. 2, 284 КПК України.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Зі змісту ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки досудове розслідування за фактом ухилення ОСОБА_4 проведено поверхово, неповно, без всебічного дослідження обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного обсягу перевірочних дій, які були би достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 2,9,93,94,110,284,303,305,306,307,309,376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити.

Постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 від 16.12.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001262 від 03.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 337 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1