ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 ,

слідчого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор»,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , за погодженням із керівником Волинської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , в межах строку досудового розслідування, до 23.12.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2023 року задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.12.2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор». Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 23.12.2023 року включно. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність прокурором та слідчим ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При продовженні відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що стороною захисту не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 необхідно продовжити винятковий запобіжний захід тримання під вартою. Відповідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя, вважає за недоцільне визначати розмір застави.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує на те, що висновки суду щодо наявності обгрунтованої підозри та наявності обставин, що підтверджують підозру не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. В оскаржуваній ухвалі слідчого судді не вмотивовано, на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Також слідчим суддею не прийнято до уваги те, що відсутні ризики, які дають підстави вважати, що наявні обставини, які зазначені в ч.1 ст.177 КПК України. Вказує на те, що ОСОБА_9 має міцні та сталі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання (реєстрації), є особою похилого віку, особою, якій встановлено інвалідність.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Відповідно до п.4, п.5 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження та наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

З урахуванням положень ч.2 ст.336 КПК України судом прийнято рішення про здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану, в якому поза межами приміщення суду перебуває підозрюваний, що не є порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Підозрюваний ОСОБА_9 вийшовши на зв`язок в режимі відеоконференції повідомив суду, що він небажає приймати участь в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку право підозрюваного на участь у судовому засіданні порушено не було, оскільки його участь в судовому засіданні була забезпечена в режимі відеоконференції, що відповідає вимогам ч.2 ст.336 КПК України (в редакції від 14.04.2022 року).

Колегія суддів, заслухавши думку захисника, який вказав, що підозрюваний висловив свою думку щодо участі в судовому засіданні та не заперечував щодо продовження проведення судового засідання без участі підозрюваного ОСОБА_9 ; прокурора, який не заперечував щодо продовження розгляду справи у відсутності підозрюваного; апеляційний суд вважає за можливе апеляційний розгляд провадження провести у відсутності підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; думку захисника підозрюваного, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_9 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором та слідчим в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, особи підозрюваного та тяжкості інкримінованих йому діянь, того, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Слідчим суддею вірно зазначено, що стороною захисту не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім цього, відповідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому слідчий суддя вважав за недоцільне визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.12.2023 року включно, в ДУ «Луцький слідчий ізолятор», а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника підозрюваного, апеляційний суд не вбачає.

Дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_9 має міцні та сталі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання (реєстрації), є особою похилого віку, йому встановлено інвалідність, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності продовження до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Крім цього матеріали провадження не містять, а також ні підозрюваним ні його захисником не надано в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як судом першої так і апеляційної інстанцій жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування ОСОБА_9 в умовах слідчого ізолятора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, не виявлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2023 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: