Справа № 755/46/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002325 від 12.08.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Путивль Путивльського р-н. Сумської обл., громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт;

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

12.08.2022 року у період часу з 12 години 16 хвилин по 12 годину 30 хвилин, у період дії воєнного стану, ОСОБА_4 перебуваючи біля входу до хостелу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бажова, 9-А, побачив велосипед та у нього виник умисел, направлений на таємне його викрадення.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до зазначеного велосипеду, сів на нього та поїхав до ломбарду ПТ «Ай Ті Ломбард», що розташований за адресою: м. Київ, б-р. Верховної Ради, 21-А, тим самим таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме велосипед марки «Liners Profi ХM241В», вартістю 3535 гривень.

У приміщенні ломбарду ПТ «Ай Ті Ломбард» ОСОБА_4 уклав договір позики під заставу велосипеду марки «Liners Profi ХM241В», за що отримав грошові кошти у сумі 1500 гривень, після цього ОСОБА_4 розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3535 гривень.

Допитаний у судовому засіданні, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та показав, що дійсно 12.08.2022 року у період часу з 12 години 16 хвилин по 12 годину 30 хвилин, у період дії воєнного стану, за адресою: м. Київ, вул. Бажова, 9-А, біля приміщення хостелу побачив велосипед марки «Liners Profi ХM241В», підійшов до нього та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, сів на вказаний велосипед та поїхав до ломбарду ПТ «Ай Ті Ломбард», що розташований за адресою: м. Київ, б-р. Верховної Ради, 21-А, де заклав указаний велосипед, за що отримав грошові кошти у сумі 1500 гривень, після цього покинув приміщення ломбарду, а гроші витратив на власні потреби.

Таким чином, показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У той же час, прокурор під час судового розгляду визнав фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не змінив обвинувачення та не висунув додаткове, водночас суд позбавлений можливості вийти за його межі у бік його збільшення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд не знаходить підстав вважати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття. Адже відповідно до правової позиції Верховного суду, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Між тим, ОСОБА_4 хоч і визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, не висловив осуд своєї поведінки та готовність нести відповідальність, ухилився від суду, тривалий час перебував у розшуку.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше був засуджений, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він знову вчинив злочин, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_4 положень ст. ст. 69, 75 КК України та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Крім того, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2023 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, вирок Дарницького районного суду м. Києва, яким він засуджений до покарання у виді громадських робіт постановлено виконувати самостійно.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив указане кримінальне правопорушення 12.08.2022 року, тобто до постановлення вироку Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2023 року, суд вважає необхідним призначити покарання за цим вироком, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2023 року щодо засудженого ОСОБА_4 виконувати самостійно.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, та яким постановлено виконувати самостійно вирок Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбування покарання строк перебування під вартою ОСОБА_4 з 09 вересня 2023 року по 14 вересня 2023 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити у виді застави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме два DVD-R диски із записом камер відеоспостереження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 220 гривень за проведення судової експертизи № 3779/22 від 19.12.2022 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: