№ провадження 1-кп/208/191/23
УХВАЛА

25 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000771, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Табаки Болградського району Одеської області, раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

По справі допитані свідки обвинувачення, досліджені письмові матеріали, переглянуті відео.

За клопотанням сторони захисту судом надається допомога у встановленні місцезнаходження свідка ОСОБА_7 .

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано наступним.

Кулинський обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має сталих соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий з вчинення умисних злочинів. Через незначний термін після звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні умисного корисливого злочину. На думку прокурора існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень з метою заробітку коштів.

Обвинувачений може переховуватись від суду з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, так як ризики застосування найбільш суворого запобіжного заходу не підтверджено об`єктивно. Всі надані стороною обвинувачення докази судом досліджено. Потерпіла допитана судом двічі. Знаходячись на менш суворому запобіжному заході, ОСОБА_9 , який до того ж має постійне місце мешкання, ніяким чином не може спотворити докази. На думку захисту, належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 цілком можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Обвинувачений підтримав думку захисника. Він має постійне місце мешкання і просить суд застосувати до нього домашній арешт.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

ЄСПЛ в рішеннях у справах «Лабіта проти Італії» та інших, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано, в достатній мірі для вирішення клопотання прокурора, обвинувачується у замаху на вчинення тяжкого злочину, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

Кулинський є раніше судимим за умисні в тому числі тяжкі корисливі злочини, після звільнення з місць позбавлення волі офіційно не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення через незначний проміжок часу з дня відбуття покарання у виді тривалого позбавлення волі за тяжкі умисні злочини.

На думку суду, ризики переховування від суду з огляду на міру покарання яка об`єктивно загрожує обвинуваченому у разі визнання винним, вчинення іншого кримінального правопорушення як раніше неодноразово судимої особи, яка не має сталого прибутку, об`єктивно існують.

При розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого та встановлена наявність ризиків, визначених зазначеною вище нормою КПК України.

Обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкриміновано, саме такий його вид позбавляє можливості обвинуваченого перешкодити інтересам правосуддя, і тому з врахуванням встановлених ризиків він підлягає продовженню.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Суд вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, та вони не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого, так як наявність місця мешкання та соціальні зв`язки, не є достатнім стримуючим фактором з урахуванням ризиків, описаних попередньо, які на цей час не зменшились.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 22.11.2023 року, без визначення суми застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1