Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 27 березня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000072 від 28 червня 2022 року, по якому здійснювалось спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження,відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, громадянина Вірменії (посвідка на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 19.09.2006), останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 27 березня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинy передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна.

До набрання вироку законної сили, обрано ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з дати його затримання та реального виконання покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази (документи) ухвалено залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави понесені витрати на залучення експерта з проведення судової експертизи в сумі 5 491 гривню 52 копійки.

За вироком суду ОСОБА_7 , діючи умисно, за власною ініціативою, з мотивів особистої неприязні до діючої в Україні влади, з метою безпосередньої участі в злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, зокрема, шляхом застосування збройної сили проти військових формувань, задіяних у проведенні АТО та ООС, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше листопада 2014 року, вступив до незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР» - Першої Слов`янської окремої мотострілецької бригади 1 Армійського Корпусу Міністерства оборони ДНР, зобов`язався дотримуватись встановлених правил поведінки та виконувати визначені йому функції, відповідно до посадових інструкцій займаних ним військових посад у вказаному вище підрозділі, та накази командирів.

На час перебування у складі терористичної організації «ДНР» ОСОБА_7 був забезпечений камуфльованою формою одягу, іншою військовою амуніцією.

ОСОБА_7 , вступаючи до складу терористичної організації «ДНР», а саме вищевказаного НЗФ «ДНР», був достовірно обізнаним, що вони відносяться до збройних формувань, створення, яких не передбачене Законами України, та, які мають організаційну структуру військового типу (поділяються на структурні підрозділи (управління, частини, підрозділи, групи, відділення та ін.) з визначенням особового складу кожного з них, які носять формений одяг військового типу), діють на принципах єдиноначальності та субординації, використовують знаки розрізнення, мають воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням, задіяним у проведені АТО, ООС), виконують завдання військового характеру (утримання тимчасово окупованої території Донецької області, встановлення на цій території військового стану, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах та блок - постах для здійснення збройного опору), мають для цього відповідні матеріальні засоби (військовий одяг, зброю, боєприпаси та ін.) та військову техніку.

При цьому ОСОБА_7 брав безпосередню участь у діяльності терористичної організації «ДНР» - Першої Слов`янської окремої мотострілецької бригади 1 Армійського Корпусу Міністерства оборони ДНР та, відповідно до визначених за ним обов`язків, чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та ООС, шляхом керівництва відповідними підрозділами вказаного НЗФ, організації та участі у військовій, стройовій, фізичній підготовці вказаного НЗФ, забезпечення несення служби на блок-постах ввіреної ділянки обслуговування.

Зокрема, ОСОБА_7 під час злочинної діяльності із використанням терміналу мобільного зв`язку з номером НОМЕР_2 , у період з 22.11.2017 по 10.01.2018, перебуваючи в зоні дії базових станцій, розташованих на тимчасово окупованій території Донецької області, а саме в зоні розташування вказаного вище НЗФ, в районі населених пунктів смт. Тельманове Тельманівського району , с. ЛуковоТельманівського району, с. Василівка Старобешевського району, м. Донецьк, м. Комсомольське, смт. Старобешево, смт. Андріївка, серед іншого, надавав вказівки підлеглим щодо обліку, видачі, списання зброї та боєприпасів підрозділів 1 Слов`янськоїОМБр 1 АК МО так званої «ДНР», щодо вжиття заходів із попередження прориву військовослужбовцями Збройних Сил України та інших правоохоронних органів, задіяних в АТО, позицій, що перебувають в зоні відання очолюваного ОСОБА_7 підрозділу НЗФ, в тому числі шляхом укріплення їх кулеметниками та мінометниками, та відкриття вогню на ураження.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 покликається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, так як, на її думку, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, наявні суперечливі докази, які мають істотне значення для висновків суду.

Вважає, що стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні не отримано належних і допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також вважає, що було порушено принцип безпосередності під час їх дослідження судом.

На думку захисника, на підставі наданих стороною обвинувачення доказів не можна безсумнівно стверджувати, як це зробив суд, що ОСОБА_7 на відео, та особа на фотографіях, що фігурують у матеріалах наданих суду, є однією ж особою, щодо якої стверджується, що вона скоювала інкримінований злочин.

Просить скасувати вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 27 березня 2023 року та ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку з не доведенням, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 258-3 КК України вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався належним чином при розгляді данного кримінального провадження у порядку спеціального судового розгляду.

Ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 258-3 КК України, суд першої інстанції ретельно проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисній участі у терористичній організації, ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та оцінених судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, про що у вироку відповідно до ст.374 КПК України наведено докладні мотиви.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Зокрема на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано послався на надані стороною обвинувачення належні та допустимі докази.

Доводи захисника щодо відсутності доказів, які б беззаперечно підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки, на думку захисника, не можна безсумнівно стверджувати що ОСОБА_7 на відео, та особа на фотографіях, що фігурують у матеріалах наданих суду, є однією ж особою, щодо якої стверджується, що вона скоювала інкримінований злочин, були предметом розгляду судом першої інстанції, які не знайшли свого підтвердження.

На переконання колегії суддів доводи апеляційної скарги сторони захисту є необґрунтованими.

Так, відповідно до постанови слідчого про уточнення установчих даних від 02 червня 2022 року (яка перебувала у розпорядженні суду при розгляді кримінального провадження) на підставі отримання достовірних даних уточнено установчі дані підозрюваного та постановлено вважати правильним у матеріалах даного кримінального провадження особу підозрюваного - ОСОБА_7 .

Відповідно ОСОБА_7 02 червня 2022 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у зв`язку із уточненням установчих даних про те, що він підозрюється в участі у діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

Особу ОСОБА_7 також підтверджено, зокрема, даними досліджених судом першої інстанції висновку судового експерта за результатами проведення криміналістичної експертизи відео-звукозапису № 2603/2604 від 07.07.2021 року та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 грудня 2017 року.

Дані докази визнані судом першої інстанції належними і допустимими, з наведенням відповідного мотивування у вироку, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, наведеними у вироку суду першої інстанції доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, дослідженими судом фото та відеоматеріалами, і здобутими в результаті оглядів мережі Інтернет, в результаті проведення НСРД, встановлено факт участі ОСОБА_7 в діяльності терористичної організації «Перша Окрема Слав`янська мотострілецька бригада 1 Армійського корпусу Міністерства оборони ДНР», який в телефонних розмовах надає вказівки щодо розподілу боєприпасів, отримання зброї, її розподілу, обговорює організацію бойових позицій, попереджає про можливість прориву з боку військовослужбовців ЗС України та надає відповіднів казівки, обговорює необхідність участі в нараді з комбатом, обговорює здійснення збройного опору ЗС України, обговорює здійснення обстрілів позицій ЗС України, обговорює питання грошового забезпечення та побутові теми. Також зафіксовано факти перебування терміналу мобільного зв`язку із номером НОМЕР_3 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , на тимчасово окупованій території України. Підтверджено факти проведення бойових дій у час та місці перебування ОСОБА_7 .

Судом першої інстанції також враховано, що державним обвинуваченням було доведено, що ОСОБА_7 усвідомлював, що «ДНР» та інші незаконні збройні формування, які структурно входять до силового блоку терористичних організацій «ДНР», «ЛНР» діють на території України саме як терористичні організації, діють на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України й військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції, і обвинувачений сприяв у діяльності вищевказаних терористичних організаціях.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України, у судовому рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia).

Відтак, судом дотримано права на захист та доступ до правосуддя обвинуваченого ОСОБА_7 з урахуванням проведення щодо останнього спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia).

Отже, на думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам провадження.

З такими висновками колегія суддів погоджується та вважає, що зібрані у провадженні докази є належними, допустимими та достатніми, та у своїй сукупності повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненому.

З огляду на це, на підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, суд правильно надав юридичну оцінку діям ОСОБА_7 та обґрунтовано кваліфікував його дії за ч.1 ст. 258-3 КК України.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене санкцією ч.1 ст. 258-3 КК України, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, з врахуванням судом першої інстанції тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільної його небезпечності, встановлених обставин, даних про особу обвинуваченого, відсутності обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, передбачених законом критеріїв при призначенні покарання, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті за інкримінований злочин з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Дане покарання на переконання колегії суддів, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, адекватним характеру вчинених дій і даним про особу обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За наведеного, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування і закриття кримінального провадження з зазначених у апеляційній скарзі захисника доводів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 27 березня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 258-3 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3