1Справа № 335/364/24 1-кс/335/215/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2024 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, який має дітей, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, який здійснює повноваження у кримінальному провадженні в.о. прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.08.2021 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, в світлий час доби, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці Богдана Хмельницького в смт Комишуваха Запорізького району Запорізької області зі сторони вулиці Широка (колишня Комсомольська) в напрямку вулиці Весняна (колишня Комунарська) зі швидкістю не менше 109,6 км/год, що перевищує максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах.
В салоні вказаного автомобіля «Subaru Forester» в якості пасажирів перебували: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розташовувалась на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розташовувалась на задньому сидінні справа в дитячому автокріслі, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розташовувався на задньому сидінні по центру, зліва від дитячого автокрісла, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розташовувався на задньому сидінні зліва від ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 розташовувався на задньому пасажирському сидінні зліва.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 12.3., 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:
- п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
- п.12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
- п.12.9. «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».
Невиконання водієм автомобіля «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху знаходиться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Subaru Forester»: малолітній ОСОБА_9 від отриманих травм загинув на місці події, малолітній ОСОБА_10 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні.
Смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забійно-скальпованої рани лобової та тім`яної ділянок голови, вдавленого багатоуламкового перелому лобової кістки, розміжчення лобових часток, вогнищ забоїв потиличних часток головного мозку, розповсюджених крововиливів під м`якими мозковими оболонками, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
Окрім відкритої черепно-мозкової травми у ОСОБА_9 встановлені наступні тілесні ушкодження:
- садно на верхній третині тіла грудини по середній лінії;
- садно лівої половини обличчя, рана в ділянці зовнішнього кута лівого ока, синець на шиї зліва, садна на зовнішній поверхні лівого плеча та передпліччя, на зовнішній поверхні лівого стегна, а також на передній і задній його поверхнях, на лівій гомілці дві рани по передньо-зовнішній поверхні, садна на лівій гомілці і стопі;
- крововилив у м`які тканини лівої бічної поверхні грудної клітки з вогнищем забою лівої легені;
- синець на лівій бічній поверхні живота, множинні розриви на діафрагмальній поверхні селезінки;
- повні поперечні відкриті переломи верхньої третини діафізу лівого стегна, верхньої третини діафізу лівої великогомілкової та середньої третини лівої малогомілкової кістки,
які у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.
Зазначені тілесні ушкодження у малолітньої дитини ОСОБА_9 були отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, як у особи, що знаходилась в салоні автомобіля, при ударах об виступаючі і деформовані частини салону легкового автомобіля.
Дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав в результаті дорожньо-транспортної пригоди закриті уламкові переломив обох верхніх гілок лобкових кісток, розрив лобкового симфізу, розрив правого крижово-клубового сполучення з відривом кісткових фрагментів, уламковий перелом верхньо-задньої клубової ості правої клубової кістки, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (21 день).
16.11.2023 року складено та погоджено прокурором повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке через відсутність ОСОБА_5 та членів його сім`ї, інших осіб, які з ним проживають, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не було вручено підозрюваному або особам, передбаченим ч. 2 ст. 135 КПК України.
Під час перевірки ОСОБА_5 за системою «Аркан» станом на 16.11.2023 року встановлено, що останній 28.02.2022 року, о 16 годині 22 хвилини, покинув територію України автомобільним транспортом через пункт пропуску «Рава-Руська» та до теперішнього часу на територію України не повертався, його місцезнаходження не відоме.
05.12.2023 року в якості свідків допитані ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які пояснили, що з квітня 2022 року проживають у м. Дніпро, у будинку, який для них винаймає їх донька ОСОБА_16 , що мешкає у Чехії і знайома з сестрою господаря цього будинку ОСОБА_5 (дані власника їм відомі з рахунків на оплату комунальних послуг). Особисто вони з ОСОБА_5 та його родичами не знайомі, жодного разу не спілкувалися з ними і їх не бачили, за період їх проживання у цьому будинку зазначені особи будинок не відвідували.
05.12.2023 року в якості свідків допитані мешканці м. Дніпро ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що мешкає у будинку АДРЕСА_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що мешкає у будинку АДРЕСА_3 , які пояснили, що приблизно з літа 2020 року у будинку АДРЕСА_4 проживали ОСОБА_5 з дружиною і дітьми, які у лютому 2022 року у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну виїхали за кордон, у яку країну, їм не відомо. У цьому будинку мешкають орендарі. Вони з ОСОБА_5 та його родичами з моменту його виїзду за кордон не спілкувалися, його не бачили.
07.12.2023 року повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до вимог ст. 135 КПК України надіслано ОСОБА_5 поштою (через національного оператора поштового зв`язку «Укрпошта») за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Повідомлення про підозру не було вручено адресату через його відсутність та повернуто слідчому 23.12.2023 року.
07.12.2023 рку повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до вимог ст. 135 КПК України по телефону із застосуванням мобільних застосунків Whats App, Telegram, Viber надіслано у сканованому вигляді на мобільний телефон ОСОБА_5 НОМЕР_3 . У зазначений спосіб підозрюваному ОСОБА_5 направлені повістки про виклик до слідчого на 11 годину 00 хвилин 14.12.2023 року, на 11 годину 00 хвилин 15.12.2023 року, на 11 годину 00 хвилин 18.12.2023 року для вручення письмового повідомлення про підозру, проведення з його участю слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.
Про обізнаність ОСОБА_5 з повідомленням йому про підозру за ч. 2 ст. 286 КК України та повістками про його виклик до слідчого свідчить зміст клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 18.12.2023 року, що адресоване старшому слідчому в ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , в якому зазначено про надходження на мобільний телефон ОСОБА_5 , який нібито перебуває у Французькій Республіці, повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного і повісток про виклик до слідчого.
У зазначений у повістках час підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого не з`явився, про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив, у зв`язку з чим постановою старшого слідчого в ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області від 21.12.2023 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .
У зв`язку із зазначеними обставинами, а також тим, що до теперішнього часу підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого не з`явився, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин переховується від органу досудового розслідування.
З урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час перебуває за межами України, до слідчого не з`являється та у такий спосіб переховується від органу досудового розслідування на території іноземної держави, 04.01.2024 року його оголошено у міжнародний розшук.
Зазначені обставини дають стороні обвинувачення підстави для звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюв порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.
Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що зафіксовані (містяться) у наступних матеріалах досудового розслідування:
- протоколі допиту ОСОБА_11 від 27.08.2021 року, яка пояснила відомі їй обставини ДТП та отримання її малолітнім сином ОСОБА_10 , 2018 року народження, тілесних ушкоджень;
- протоколі допиту потерпілої ОСОБА_19 від 15.09.2021 року, яка пояснила відомі їй обставини ДТП та загибелі її малолітнього сина ОСОБА_9 ;
- протоколах допитів в якості свідків поліцейських СРПП ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_20 і ОСОБА_21 від 08.09.2021 року, які здійснювали виїзд на місце ДТП;
- протоколі допиту свідка ОСОБА_22 від 18.11.2021 року, який пояснив, що 26.08.2021 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, він, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_4 , здійснював рух по вул. Б. Хмельницького в смт Комишуваха Запорізького району у напрямку від м. Оріхова до м. Запоріжжя. Під час руху бачив, що в районі перехрестя з вул. Червоною на зустрічній смузі знаходився автомобіль «УАЗ». Проїхавши близько 100-150 м, почув удар та побачив позаду стовбур пилу. Повернувся на місце пригоди, де побачив автомобіль «Subaru Forester» з пошкодженнями кузова, та почав надавати допомогу пасажирам. На дорозі також стояв вищевказаний автомобіль «УАЗ» з пошкодженнями кузова;
- протоколі додаткового огляду місця ДТП від 27.08.2021 року за участю водія ОСОБА_8 , в ході якого останній пояснив і вказав відомі йому обставини та механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26.08.2021 року на проїзній частині вул. Б.Хмельницького в смт Комишуваха Запорізького району;
- протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 02.08.2023 року, який пояснив, що 26.08.2021 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, він, керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_5 , здійснював рух по вул. Б. Хмельницького в смт Комишуваха Запорізького району, у напрямку від м. Запоріжжя до м. Оріхова. Під час руху бачив, що попереду в лівій смузі руху здійснював рух автомобіль «УАЗ» зеленого кольору, який в районі перехрестя з вул. Красна змінив напрямок руху вліво та частково виїхав на смугу зустрічного руху, де зупинився, надаючи перевагу в русі зустрічним автомобілям. У цей час у зустрічному напрямку, в правій смузі руху здійснював рух невідомий легковий автомобіль зі швидкістю приблизно 70-80 км/год, а в лівій смузі зустрічного руху здійснював рух автомобіль «Subaru Forester» зі швидкістю приблизно 100-110 км/год, який після випередження попутного автомобіля продовжував прямолінійний рух та допустив зіткнення з автомобілем «УАЗ» зеленого кольору. Після зіткнення автомобілів він зупинився та надавав допомогу постраждалим, витягнув з автомобіля «Subaru Forester» хлопчика віком близько 10 років, який був без ознак життя;
- протоколі проведення слідчого експерименту від 14.09.2023 року за участю свідка ОСОБА_23 , в ході якого останній пояснив та на місці вказав відомі йому обставини та механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26.08.2021 року на проїзній частині вул. Б. Хмельницького в смт Комишуваха Запорізького району;
- висновку експерта № 261 від 27.08.2021 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забійно-скальпованої рани лобової та тім`яної ділянок голови, вдавленого багатоуламкового перелому лобової кістки, розміжчення лобових часток, вогнищ забоїв потиличних часток головного мозку, розповсюджених крововиливів під м`якими мозковими оболонками, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Зазначені тілесні ушкодження у малолітньої дитини ОСОБА_9 могли бути отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, як у особи, що знаходилась в салоні автомобіля, при ударах об виступаючі і деформовані частини салону легкового автомобіля;
- висновку експерта № 2092п від 03.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_10 отримав закриті уламкові переломив обох верхніх гілок лобкових кісток, розрив лобкового симфізу, розрив правого крижово-клубового сполучення з відривом кісткових фрагментів, уламковий перелом верхньо-задньої клубової ості правої клубової кістки, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (21 день).
Слідчий вказує, що на даний час наявні ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування.
Так, кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого, за який передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Розуміння ОСОБА_5 тяжкості кримінального правопорушення (злочину), у вчиненні якого він підозрюється, суворості передбаченого покарання у разі доведеності його винуватості, поведінка підозрюваного, який:
- 28.02.2022 року покинув територію України автомобільним транспортом через пункт пропуску «Рава-Руська» та до теперішнього часу на територію України не повертався;
- будучи відповідно до вимог ст. 135 КПК України по телефону із застосуванням мобільних застосунків Whats App, Telegram, Viber повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та необхідність явки до слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області на 11 годину 00 хвилин 14.12.2023 року, на 11 годину 00 хвилин 15.12.2023 року, на 11 годину 00 хвилин 18.12.2023 року для вручення письмового повідомлення про підозру, проведення з його участю слідчих (розшукових) і інших процесуальних дій, та обізнаним про зміст зазначених процесуальних документів (про це свідчить зміст клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 від 18.12.2023 року, що адресоване слідчому, в якому зазначено про надходження на мобільний телефон ОСОБА_5 повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, повісток про виклик до слідчого), у зазначений у повістках час та до теперішнього часу до слідчого не з`явився, про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив; про своє місцезнаходження орган досудового розслідування не повідомив; не має в Україні зареєстрованого місця проживання, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин переховується від органу досудового розслідування та у разі незастосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Від жодної особи до слідчого та прокурора не надходило клопотань про застосування відносно ОСОБА_5 особистої поруки, що унеможливлює застосування цього запобіжного заходу.
Відсутність у ОСОБА_5 доходу, відсутність відповідних клопотань сторонніх осіб виключають застосування запобіжного заходу у вигляді застави. Окрім цього, відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України: щодо злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні; при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається (постановою слідчого від 04.01.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук).
Застосування запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою (особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт), передбачає перебування (проживання) підозрюваного за місцем проживання, яке на даний час знаходиться за межами України, що унеможливлює здійснення та закінчення досудового розслідування, а також вільне, безконтрольне пересування підозрюваного, тому не дасть змогу запобігти виникненню ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених ст. 177 КПК України.
Окрім цього, на неможливість запобігання діям підозрюваного, спрямованим на переховування від органу досудового розслідування (а в наступному і суду), шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, вказує наявність у підозрюваного ОСОБА_5 , який є громадянином України та батьком трьох малолітніх дітей, законних підстав для безперешкодного виїзду за кордон у період дії воєнного стану, оскільки відповідно до пункту 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону мають військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, у тому числі чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.
Зазначене вище свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 .
Також слідчий просить врахувати ризик того, що в період дії воєнного стану і збройної агресії в Україні у разі незастосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати на тимчасово окуповану територію України або на територію держави-агресора, що унеможливить здійснення досудового розслідування та судового провадження.
На необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді саме тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 вказує те, що у зв`язку із перебуванням його за межами України, оголошенням його у міжнародний розшук, у разі встановлення його місцезнаходження на території іншої держави у сторони обвинувачення виникне необхідність направлення компетентному органу відповідної іноземної держави запиту про видачу особи (екстрадицію), до якого, відповідно до вимог ст. 575 КПК України, повинна бути долучена, окрім інших документів, засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.
Також при розгляді цього клопотання просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 є не судимою повнолітньою особою у працездатному віці, не є інвалідом, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, разом з тим, за останнім відомим місцем його фактичного проживання у м. Дніпро, а також на всій території України у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки його родина проживає на території іншої держави, він не працевлаштований, не отримує дохід та не навчається у будь-якому навчальному закладі на території України, у ОСОБА_5 відсутнє зареєстроване місце проживання в України, через що орган досудового розслідування позбавлений можливості отримати дані про його репутацію у вигляді характеристики з місця проживання.
Разом з тим, ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, у цьому кримінальному провадженні до нього будь-які запобіжні заходи раніше не застосовувалися, у органу досудового розслідування відсутні відомості про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Враховуючи наведені вище обставини, слідчий просить обрати відносно оголошеного у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджений та вважає не можливим застосувати інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою. ОСОБА_5 оголошено в розшук, тому просив обрати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 вказав, що заперечує проти заявленого клопотання, просив у задоволенні клопотання відмовити, з підстав викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що ОСОБА_5 не переховується від слідства, він виїхав у Францію, неявка до слідчого має з поважних причин інші причини п. 4 ч. 1 ст. 138 КПК, оскільки в країні йде війна. До закінчення війни (воєнних дій) ОСОБА_5 не може приїхати до України, оскільки не може покинути своїх дітей та дружину. Оскільки наразі в України війна, що загрожує підозрюваному, ОСОБА_5 виїхав у Францію, а тому не переховується від органу досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_24 (у режимі ВКЗ) проти клопотання заперечує, пояснив, що копію підозри отримав, він не переховується від слідчого, виїхав після початку вторгнення до іншої країни, наразі перебуває у Франції, готовий співпрацювати зі слідством, не може залишити дружину та дітей.
Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, підозрюваного, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Одним із завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Із змісту положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування.
Положеннями ст. 186 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_5 підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_24 слідчий суддя ураховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.
Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 будучи не судимим, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений в міжнародний розшук. В такому разі після затримання особи не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відносяться до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, переховується від слідства, крім того, оголошений у міжнародний розшук, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з цим, вирішуючи питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу підозрюваному, крім вище зазначеного, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 575 КПК України до клопотання про видачу особи (екстрадицію) на стадії досудового розслідування обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо вона запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.
У даному випадку постановлення ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надасть підстави організації розшукових заходів на міжнародному рівні.
Крім того, згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою (заочно).
У разі затримання ОСОБА_5 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, доставити підозрюваного до суду для розгляду клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні, а якщо справа буде перебувати у провадженні суду на відповідного процесуального прокурора.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15.01.2024 року.
Повний текст ухвали виготовлений 17.01.2024 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1