ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/284/24 Справа № 932/143/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дзержинська Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні непрацездатну особу, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (далі-КК),-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2024 року клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 задоволено та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 08 березня 2024 року включно.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_8 встановлено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 242 240,00 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_8 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на нього будуть покладені наступні обов`язки:

-з`являтись за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із фактичного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

-не спілкуватися з іншим підозрюваним та свідками по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у невстановлений слідством час виник умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено - «PVP», та психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін», з метою подальшого збуту шляхом виготовлення закладок на території м. Дніпро, при цьому розподіливши ролі при вчиненні кримінального правопорушення, тобто вчиняючи за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбали особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», та психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін».

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 здійснили розфасування незаконно придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» та психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін» на 28 сліп-пакетів, які в подальшому розпочали зберігати при собі, а саме у ОСОБА_10 - 3 сліп-пакети та у ОСОБА_8 25 сліп-пакетів, з метою подальшого здійснення закладок на території міста Дніпра. При цьому, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 зберігали вище перелічені згортки з ізоляційних стрічок, в яких містяться сліп-пакети зі вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг яких заборонено, та психотропної речовини обіг якої обмежено, з метою збуту до 10.01.2024.

10.01.2024 року у ході особистого обшуку ОСОБА_8 слідчим СВ ДРУП ГУНІІ в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників біля буд. № 27А, виявлено та вилучено: 25 згортків з ізоляційних стрічок, в яких містяться сліп-пакети з кристалічною речовиною, в 1 з яких відповідно до висновку експерта міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, а саме - «PVP». Маса «PVP» становить 1,3621 г.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин, з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

10.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

10.01.2024 о 18:15 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст..208 КПК та 11.01.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю та необґрунтованістю.

Вважає, що визначений слідчим суддею запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а також зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обгрунтування зазначає, що вказані у клопотанні ризики, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.177 КПК жодним чином не підтверджені та є лише суб`єктивною думкою сторони обвинувачення. Аргументує тим, що ОСОБА_8 не має на меті переховуватися та уникати кримінальної відповідальності, так як свою вину у вчинені злочину з моменту затримання визнає в повному обсязі, розкаявся у вчиненому та співпрацює з органами досудового слідства. Водночас, підозрюваний є особою раніше не судимою, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем мешкання та має на утриманні бабусю похилого віку, яка, у зв`язку перебуванням його під вартою залишилася без належного догляду.

При цьому, звертає увагу, що посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, жодним чином не може підтверджувати ризик переховування від суду, оскільки тяжкість злочину та очікуване покарання не може бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваної особи найсуворішого запобіжного заходу та повинно враховуватися у сукупності з іншими, визначеними ст.178 КПК обставинами.

На підставі викладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2024 року та постановити нову, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , або зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, та санкція ч.2 ст.307 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.307 КК та наявність ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, доведена прокурором та встановлена слідчим суддею під час судового розгляду клопотання, не оспорюється стороною захисту в апеляційній скарзі, а тому згідно ч.1 ст.404 КПК, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі. Так, слідчий суддя зазначив, що про наявність існування вказаного ризику свідчить як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, так і дані про особу підозрюваного, який не працює, не одружений, характеризується посередньо, має на утриманні непрацездатну особу - бабусю. Крім того, слідчий суддя зазначив, що наявність на утриманні у підозрюваного бабусі не утримувало його від скоєння тяжкого злочину та ймовірно таке утримання відбувалося за рахунок отримання незаконного прибутку від збуту психотропних речовин.

Таким чином, всупереч твердженням сторони захисту, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає його перебуванню в ізоляції від суспільства, репутацію підозрюваного, майновий та сімейний стан, який не працює, не одружений, характеризується посередньо, має на утриманні непрацездатну бабусю, постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, та дійшов правильного висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема, у вигляді цілодобового домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Водночас, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про не недоведеність прокурором існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК, оскільки як вбачається із змісту поданого клопотання існування такого ризику, як то знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчим заявлено, та слідчим суддею встановлено не було.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.4 ст.182 КПК, правильно визначив розмір застави, який відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного ОСОБА_8 , інших даних про його особу та встановлених судом ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Підстав для зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави на даному етапі кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 08 березня 2024 року включно та альтернативою внесення застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_8 підозрюваного за ч.2 ст.307 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 08 березня 2024 року включно та альтернативою внесення застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4