Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року

Справа № 635/12573/22

Провадження № 1-кс/635/1812/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001576 від 15 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване обґрунтованістю підозри відносно підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001576 від 15 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, наявністю ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим просить суд, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 в межах строків досудового розслідування на 60 діб.

Стислий виклад позиції сторін кримінального провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 та навів обґрунтування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які містяться у письмовому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечували проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили направити до лікарні, посилаючись на його психічну хворобу.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави слід задовольнити, виходячи з наступного.

Прокурор в клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.12.2023 до ВП №3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, що 15.12.2023 близько 11:02 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено тіло ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкав спільно зі своїм батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з яким у нього на протязі тривалого часу склалися неприязні відносини.

Було встановлено, що в період часу з 14.12.2023 по 15.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батько ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували в себе дома за вказаною адресою, де, в вечірній або нічний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, між сином та батьком стався черговий конфлікт. В ході виниклого конфлікту ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись мотивом тривалого неприязного відношення до свого батька ОСОБА_8 , який був особою похилого віку, з метою умисного противоправного заподіяння йому смерті, наніс своєму батьку декілька ударів руками в область голови, а також став наносити йому множинні удари в область голови та тулуба сторонніми предметами, які попадали йому під руки, а саме це була зв`язка з ключами, комп`ютерна «мишка». Після того як ОСОБА_8 від отриманих ударів впав на підлогу, ОСОБА_5 продовжив його побиття, наносячи численні удари кулаками рук та ніг як в область голови так і в область тулуба, до тих пір, доки ОСОБА_8 не перестав подавати ознаки життя.

Відповідно до лікарської довідки про причину смерті № 3300 ДМ від 16.12.2023, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від численних ударів утворилася сукупна травма тіла, яка й стала причиною смерті, від якої останній помер на місці скоєння злочину.

За вказаним фактом 15.12.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001576 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

15.12.2023 о 22 годині 20 хвилин (час фактичного затримання) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку статті 208 КПК України.

Органом досудового розслідування 16.12.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, а саме: протокол огляду місця події від 15.12.2023(а.с.30-34), постанова про визнання речовим доказом від 15.12.2023(а.с.35-36); протокол огляду трупу ОСОБА_8 від 16.12.2023(а.с.37); довідка судово-медичного експерта з інформацією про причину смерті ОСОБА_8 від 16.12.2023(а.с.38); протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину(а.с.51-53); протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.12.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.12.2023(а.с.58-59); протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15.12.202360(а.с.60-61); протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 16.12.2023(а.с.62);протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 16.12.2023(а.с.63-64); протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 16.12.2023(а.с.65); протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 16.12.2023(а.с.66); протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 16.12.2023(а.с.67); протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 16.12.2023(а.с.68-69); протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 16.12.2023(а.с.70);протокол огляду трупа від 16.12.2023(а.с.77); постанова про визнання речовим доказом від 16.12.2023(а.с.81) свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 115 КК України.

Зазначені докази на думку слідчого судді не містять ознак очевидної недопустимості та неналежності та є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/обвинуваченим зазначених дій.

Таким чином, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Так, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 115 КК України, відповідно до положень статті 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання за ч. 1 ст. 115 КК України, яке може бути призначене ОСОБА_5 , у випадку направлення обвинувального акту щодо нього до суду та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 лишня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

З огляду на конкретні обставини справи та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за особливо тяжкий злочин, у вчиненні якого, підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Обґрунтовуючи існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурор посилався на те, що на цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій, а також проведення ряду експертиз з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 ймовірно може сховати, знищити або спотворити, як безпосередньо так і через інших осіб, важливі для кримінального провадження речі та документи, які на цій стадії кримінального провадження ще не були одержані та належним чином зафіксовані органом досудового слідства.

Слідчий суддя встановив, що заявлений прокурором ризик на сьогоднішній день існує.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, слідчим не проведені всі необхідні слідчі дії, направлені на отримання доказів, а підозра також обґрунтовується показаннями потерпілого та свідків, підозрюваний ОСОБА_5 зможе здійснювати вплив на свідків та потерпілого по вказаному кримінальному провадженню з метою подальшої відмови від наданих вже показань та спонукання надання ними(свідками) показань органу досудового розслідування із завідомо неправдивою інформацією стосовно подій злочину.

Зазначене вказує на продовження існувати ризику передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя враховує зміст формулювання підозри, зокрема обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний офіційно не працює, не має стабільного джерела доходів.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя, згідно статті 178 КПК України враховує інші обставини, які підтверджені наданими сторонами доказами, зокрема особу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є уродженцем с. Козельщина Козельщинського району Полтавської області, громадянин України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, наявність зазначених ризиків, передбачених п.1, п. 2, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Такий строк необхідно обраховувати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому, суд не приймає доводи захисника про те, що наявні підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, або направлення підозрюваного до лікарні, оскільки в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде недієвим.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що до ОСОБА_5 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів та таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

При цьому, суд відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки особа підозрюється у злочину передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, який спричинив загибель людини.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1 частини 1 статті 177 КПК України.

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001576 від 15 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів, який обчислювати з моменту фактичного затримання з 15 грудня 2023 року до 12 лютого 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали- до 12 лютого 2024 року включно.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому статтями 111,112 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 22 грудня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_19