В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1392/21

07 лютого 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження №0000200 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, одруженого, громадянина України,

за ч. 3 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Злочин скоєно за таких обставин.

ОСОБА_5 , приблизно о 16 годині 30 хвилин 15 травня 2021 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний № НОМЕР_1 , та рухався разом із пасажиром ОСОБА_6 ділянкою автодороги між селищем Солотвин та селом Дзвиняч Івано-Франківського району Івано-Франківської області у напрямку села Дзвиняч.

ОСОБА_5 проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, унаслідок чого виїхав на праве узбіччя, втратив керування автомобілем, після чого автомобіль виїхав за межі дороги ліворуч, де наїхав на металеве дорожнє огородження. Від удару пасажира автомобіля ОСОБА_6 викинуло із салону автомобіля.

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.2, згідно з яким в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

п. 2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9 а) відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 10.1, який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.1.1 розділу 34, згідно з яким забороняється перетинати суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 вище вказаних Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, яка ускладнилася набряком та стисненням головного мозку, від яких на місці події наступила смерть потерпілого.

ІІ. Позиція обвинувачених та потерпілої у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що в післяобідню пору 15 травня 2021 року, біля автобусної зупинки в с.Монастирчани, зустрівся з сусідом ОСОБА_6 , якого він напередодні обіцяв підвезти у с.Дзвиняч автомобілем FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний № НОМЕР_1 , який перебував у його тимчасовому користуванні. Вони сиділи в автомобілі, спілкувалися та випили пляшку коньяку, яку мав з собою ОСОБА_6 . Близко 16 години вони поїхали в напрямку села Дзвиняч. Минувши селище Солотвин, проїжджаючи заокруглену ділянку дороги, внаслідок нерівностей на дорозі, він не впорався з керуванням автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху, збив частину металевого дорожнього огородження, від чого автомобіль розвернуло та викинуло в кювет. Отямившись, він вийшов з автомобіля, біля якого побачив непритомного ОСОБА_6 . В той час до нього також підбігли люди, які зупинилися біля місця ДТП, та які викликали працівників швидкої допомоги та поліції. Через деякий час приїхав автомобіль швидкої допомоги, яким його відвезли у лікарню. Після цієї події він надавав усі необхідні пояснення працівникам поліції, спілкувався з родичами загиблого, яким надав посильну матеріальну допомогу. Розуміє, що його дії містять ознаки необережного тяжкого злочину, за який він готовий понести покарання, однак просить суворо його не крати.

Потерпілий ОСОБА_7 , рідний брат померлого ОСОБА_6 , в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого він не має, оскільки останнім повністю відшкодована матеріальна та моральна шкода, просить застосувати до ОСОБА_5 м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні сукупністю досліджених та перевірених у справі доказів.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що близько 16 годині 30 хвилин 15 травня 2021 року власним автомобілем їхав автодорогою із селища Солотвин в напрямку села Дзвиняч, побачив свіжі сліди гальмування автомобіля, зупинився й побачив в кюветі білий невеличкий мікроавтобус. Неподалік цієї машини на землі лежав хлопець, а біля машини на землі сидів чоловік. На місці зупинилися ще кілька водіїв й хтось із них викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Через деякий час приїхала карета швидкої медичної допомоги, лікарі якої констатували смерть хлопця, який лежав на землі, а також надавали допомогу іншому чоловікові, який сидів біля машини. Також про обставини побаченого він розповів працівникам поліції, які прибули на місце події.

Свідок ОСОБА_9 зазначив, що він, як фельдшер швидкої медичної допомоги, 15 травня 2021 року перебував на чергуванні. Близько 16 години надійшло повідомлення про ДТП з потерпілими на ділянці дороги біля селища Солотвин. На дорозі в напрямку села Дзвиняч, на обочині вони побачили скупчення автомобілів та людей, а в кюветі білий автомобіль Форд. Вони підійшли до автомобіля, біля якого без ознак життя лежав молодий хлопець, оглянули його й констатували смерть. Також вони надавали медичну допомогу іншому чоловікові, який сидів біля автомобіля. Надалі вони забрали чоловіка й відвезли спочатку в Богородчанську лікарню, а пізніше в Надвірнянську лікарню.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 , лікар екстреної медичної допомоги, суду повідомила, що близько 16 години 15 травня 2021 року виїжджала на виклик на місце ДТП, що сталося біля селища Солотвин у напрямку села Дзвиняч. Прибувши на місце вона з фельдшером ОСОБА_9 констатували смерть молодого хлопця, а також надавали медичну допомогу іншому чоловікові, який сидів біля автомобіля. Чоловіка з тілесними ушкодженнями вони відвезли спочатку в Богородчанську лікарню, а пізніше в Надвірнянську лікарню.

Відповідно до протоколу огляду місця події ДТП від 15 травня 2021 року з план-схемою та фототаблицею таблицею до нього, оглянуто ділянку дороги між селищем Солотвин та селом Дзвиняч. Ця ділянка заокругленої дороги має по одній смузі для руху в кожному напрямку, які поділені між собою дорожньою розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія), на дорозі є поворот ліворуч. На обочині виявлено пошкоджений автомобільмарки FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний № НОМЕР_1 , біля якого знаходиться труп ОСОБА_6 . Після огляду виявлений труп направлений для проведення судово-медичної експертизи, а також вилучено автомобільFORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний № НОМЕР_1 , змиви з ручки перемикання коробки передач, перемикачів поворотів та склоочисників, чохол з керма та взуття синього кольору (а.с.100-113).

Висновком № 329 від 15 травня 2021 року, актом медичного огляду № 329 від 15 травня 2021 року та листом № 1257 від 25 травня 2021 року, складеними представниками комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» констатовано, що о 21 годині 50 хвилин 15 травня 2021 року ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, вміст етилового спирту в крові обвинуваченого 1,04 проміле, у сечі 2,48 проміле (а.с.114, 116, 118).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 311 від 27 липня 2021 року смерть ОСОБА_6 настала від відкритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, яка ускладнилася набряком та стисненням головного мозку. Вказані травми маютьознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення йутворилися незадовго до настання смерті від дії тупих твердих предметів.При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації відповідно в крові 1.66 г/л (проміле), що вказує на те, що останній на момент настання смерті перебував в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня (а.с.140-142).

Висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-21/5398-ІТ від 29 червня 2021 року констатовано, що на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмова система автомобіля марки Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась у працездатному стані. На момент експертного огляду та дослідження рульове керування автомобіля марки Ford Transit Connect, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилось у стані відмови.Зазначені несправності рульового керування та ходової частини не носять експлуатаційного характеру, а виникли в результаті розвитку ДТП, тобто при дії на них значних по величині зусиль ударного характеру. Зазначеним висновком підтверджується правильність кваліфікації вчиненого обвинуваченим діяння як порушення правил безпеки дорожнього руху, а не експлуатації транспорту (а.с.157-162).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-21/7436-БД від 27 вересня 2021 року встановлено генетичні ознаки клітин на чохлі із керма автомобіля та важіля коробки перемикання передач, які збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_6 . Вказаний висновок експертизи дає підстави прийти до переконання, що за кермом автомобіля перед ДТП перебував саме обвинувачений ОСОБА_5 , а не інші особи, зокрема й не потерпілий ОСОБА_11 (а.с.165-183).

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-21/7599-ІТ від 29 липня 2021 року максимально-допустима швидкість руху автомобіля марки FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для безпечного проїзду заокруглення дороги, де мало місце ДТП, становить приблизно 113...121 км/год, в залежності від коефіцієнту зчеплення коліс із дорожнім покриттям.?Водій ОСОБА_5 , рухаючись заокругленою ділянкою дороги поза межами населеного пункту, повинен був керуватися вимогами пункту 2.3 б), 12.6 ґ) та 12.1 Правил дорожнього руху України, зокрема повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, рухатись із такою швидкістю, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, яка при цьому не повинна перевищувати 90 км/год (а.с.186-190).

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 1735/21-28 від 28 серпня 2021 року констатовано, щошвидкість транспортного засобу «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед ДТП була більшою від значення (95-101) км/год (а.с.192-196).

Статтею 84 КПК передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з вимогами статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Слід зазначити, що чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності й непрямих доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. Більше того, стаття 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання суду, всі наведені вище докази, які були досліджені в ході судового розгляду, отримані в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку та в своїй сукупності є достатніми для твердження про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Будь-яких клопотань щодо визнання неналежними чи недопустимими доказами стороною захисту в судовому засіданні не заявлено.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнаєщире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий (а.с.225), йому надавалася стаціонарна медична допомога лікарями наркологами (а.с.229), він одружений, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.227), хоча й офіційно не працює, однак отримує сім`ю від продажу продуктів з домашнього господарства та домашніх тварин.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 177/2021 від 04 серпня 2021 року ОСОБА_5 хронічними психічними розладами, недоумством, тимчасовим психічним порушенням не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій ОСОБА_5 виявляв ознаки РПП внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності з активним вживанням, стан гострої інтоксикації, що згідно МКХ-10 F 10.00. На даний час виявляє ознаки РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, рання ремісія, що згідно МКХ-10 F 10.200. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_5 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.151-154).

Суд приймає до уваги позицію потерпілого про те, що він не має до обвинуваченого претензій матеріального чи морального характеру та просить не позбавляти волі обвинуваченого (а.с.36), але його позиція не має для суду вирішального значення і оцінюється у сукупності з іншими обставинами, що впливають на покарання.

Також суд не погоджується з досудовою доповіддю органу пробації (а.с.28-30) в частині того, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, оскільки ймовірність вчинення повторного правопорушення є середньою. З цього приводу суд зазначає, що в розумінні ст. 314, 314-1 КПК України, досудова доповідь органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, має виключно рекомендаційний характер, і яку суд може враховувати виходячи із своїх дискреційних повноважень.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006№3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, згідно з якою покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Таким чином, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість інкримінованого злочину, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 положення ч.1 ст.69 КК України та призначити основне покарання у виді позбавлення волі, однак нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України. Таке порання на думку суду буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні також встановлено, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 був затриманий о 23 годині 30 хвилин 15 травня 2021 року органом досудового розслідування, про що свідчить протокол затримання від 15 травня 2021 року (а.с.120-121). Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17 травня 2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (а.с.122-123). За таких обставин, відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_5 слід зарахувати три дні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

VІІ. Цивільний позов у кримінальному провадженні.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлений.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому не обраний, клопотання про обрання запобіжного заходу стороною обвинувачення не заявлено й у суду відсутні підстави щодо обрання запобіжного заходу.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та, із застосуванням до основного виду покарання ч.1 ст.69 КК України, призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з часу фактичного його затримання для відбування покарання,зарахувавши у строк покарання у виді позбавлення волі відповідно до положень ст.72 КК України три дні попереднього ув`язнення з розрахунку день за день.

Речові докази : автомобіль маркиFORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний № НОМЕР_1 , - повернути власнику; чохол з керма, взуття (макасини), змиви із важелів перемикання передач, світла фар, керування склоочисником знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 22660,56 грн процесуальних витрат за проведення експертиз на користь держави, а саме: 1716,20 грн за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-21/5398-ІТ від 29 червня 2021 року; 17168,88 грн за проведення Івано-Франківським НДЕКЦмолекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-21/7436-БД від 27 вересня 2021 року; 1029,72 грн за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-21/7599-ІТ від 29 липня 2021 року; 2745,76 грнза проведення Івано-Франківським відділенням Київського НДІСЕ судової інженерно-транспортної експертизи № 1735/21-28 від 28 серпня 2021 року.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1