Справа № 751/8118/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/475/23
Категорія - арешт майна. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

24 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

представників третьої особи

ТОВ ВКФ «ПРОМКОМПЛЕКТ» - адвокатів

ОСОБА_6 та ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому в м. Чернігові судове провадження за апеляційною скаргою представника третьої особи ТОВ ВКФ «ПРОМКОПМЛЕКТ» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволене клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_9 та накладений арешт на вилучені в ході огляду місця події 19 вересня 2023 року, автомобіль SINATRUK HOWO, р.н.з НОМЕР_1 , з наявним в кузові предметом схожим на пісок, (кузов заповнений), та автомобіль Рено, р.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричіпом Velton НОМЕР_3 , які на праві власності належать ТОВ ВКФ «Промкомплект», із забороною користуватися та відчужувати вказане майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 29.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 240, ч. 1 ст. 254, ч. 4 ст. 358, ч.4 ст. 185 КК України, з огляду на те, що вилучені транспортні засоби є речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки без низ вивезення піску неможливе, окрім того, в них міститься предмет ймовірного злочину, речовина, схожа на річковий пісок, тому суд прийшов до висновку, що саме арешт транспортних засобів є способом запобігання подальшій протиправній діяльності.

В апеляційній скарзі представника третьої особи, на майно якої накладено арешт, адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучені під час огляду місця події транспортні засоби, які на праві власності належать ТОВ ВКФ «ПРОМКОМПЛЕКТ», з тих підстав, що клопотання слідчого є безпідставним та необґрунтованим, майно, на яке слідчий просив накласти арешт, не відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, накладення арешту на майно несе в собі негативні наслідки для його власника, тимчасове вилучення майна було здійснено з грубим порушення положень КПК України, клопотання про арешт майна було ініційовано не уповноваженим суб`єктом, тобто з порушенням вимог КПК України.

Звертає увагу на те, що у кримінальному провадженні №0000042, відомості про яке внесені до ЄРДР 29 квітня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 та ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 254, ч. 4 ст. 358 КК України, відсутні підозрювані, обвинувачені, при тому, що санкція статей не передбачає спеціальної конфіскації майна, а цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Як слідчим, так і слідчим суддею, не доведено та необґрунтовано, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, або може бути виконане завдання, для виконання якого старший слідчий і звернувся з клопотанням.

Не дослідженими та не відображеними залишилися важливі обставини, що вплинули на зміст оскаржуваного судового рішення, а саме: права підстава для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків не накладення арешту на майно, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, процесуальний статус власника майна та наслідки арешту для нього.

Вказує на те, що на спростування доводів, як старшого слідчого, так і висновків слідчого судді, про те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0036 знаходиться кар`єр корисних копалин (піску річкового) та здійснюється його незаконний видобуток, стороною захисту були надані належні, допустимі, а також беззаперечні докази, зокрема інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру про право власності та речові права. Відповідно до наданої інформації права власності на три земельні ділянки з кадастровими номерами :10:001:0036, :10:001:0045, :10:001:0046 мають визначене цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

При цьому, на спростування доводів, що земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0036 накладається на прибережну зону і відноситься до земель водного фонду, на яких заборонено видобування піску, були надані лист Головного управління Держгеокадастру, відповідно до якого вказана земельна ділянка не відноситься до земель водного фонду, а має сільськогосподарське призначення, висновок експерта з питань землеустрою, відповідно до якого проект землеустрою даної земельної ділянки відповідає вимогам чинного законодавства.

Як у клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді, лише перераховуються загальні підстави для накладення арешту на майно, без зазначення конкретних обставин події, за яких рухоме майно може бути використано, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, що ставить під сумнів наявність правових підстав для арешту цього майна саме як доказу у кримінальному провадженні за фактом незаконного видобутку піску.

Зазначає, що визнання стороною обвинувачення рухомого майна речовим доказом у кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Крім того, звертає увагу на те, що земельні ділянки, на яких розміщений пісок, знаходяться у власності ТОВ «АК «Дніпро-СЛ» з 2018 року. Вказаний пісок є об`єктом цивільних прав, не вилучений з цивільного обігу та був придбаний ТОВ «ВКФ «Промкомплект» на підставі договору між ТОВ «Авто-Сіті-БАС» - продавець та ТОВ «ВКФ «Промкомплект» - покупець.

Отримані від продавця податкові накладні були включені покупцем в Податковій декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період - грудень 2018 року, що підтверджується податковою декларацією від 21 січня 2019 року. Вказана податкова декларація була прийнята ГУ ДФС у Київській області, що підтверджується квитанцією №2 від 21 січня 2019року реєстраційний номер .

Вважає, що надані представником власника майна докази не лише спростовують припущення слідчого та слідчого судді про е, що на земельних ділянках здійснюється незаконне видобування піску, але і підтверджено, що пісок є об`єктом цивільних прав, не вилучений з цивільного обігу та набутий у власність ТОВ «ВКФ «Промкомплект» в законний спосіб.

З приводу припущень слідчого про фіктивність договору купівлі - продажу піску, що укладений 27 листопада 2018 року, зазначає, що в ухвалі слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2023 року був зроблений висновок про існування цивільно-правових відносин між ТОВ «Авто-Сіті-БАС» та ТОВ «ВКФ «Промкомплект» щодо поставки піску річкового. Доказів того, що зазначений договір є неукладеним, нікчемним чи недійсним слідчому судді надано не булою. Більш того, ухвалою слідчого судді від 27 червня 2023року було відмовлено у накладенні арешту на пісок, який знаходиться на вищевказаних трьох земельних ділянка.

Наголошує на тому, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється з 29 квітня 2021 року, тобто більше 28 місяців, питання про арешт земельних ділянок було вирішено слідчим суддею 08 листопада 2022року, у той час як на момент розгляду цього клопотання про арешт майна, власник рухомого майна не набув жодного процесуального статусу, що суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема, принципу розумності строків, та істотно порушує право власності ТОВ «ВКФ «Промкомплект» на таке майно та перешкоджає звичайній господарській діяльності товариства.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 вересня 2023 року, ТОВ ВКФ «Промкомплект» у кримінальному провадженні № 0000042, розпочатому 29 квітня 2021року, не має статусу юридичної особи щодо якої здійснюється кримінальне провадження, її посадовим особам не оголошено про підозру, а також не пред`явлено обвинувачення. За таких обставин власник майна на даному етапі досудового розслідування бере участь у кримінальному провадженні в статусі третьої особи.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Чернігівській області підполковник поліції ОСОБА_9 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатись лише прокурор.

У даному випадку, клопотання про арешт майна було ініційовано не уповноваженим суб`єктом, тобто з порушенням вимог КПК України, а відтак, таке звернення не може вважатись належним в контексті ч. 5 ст. 171 КПК України, що в свою чергу, має безумовним наслідком повернення майна особі, у якої воно було вилучено, що прямо передбачено пунктом 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Заслухавши доповідача, представників третьої особи, які просили про задоволення апеляційної скарги та скасування арешту, прокурора та слідчого, які заперечували проти аргументів апелянтів, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 29 квітня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 240, ч. 1 ст. 254, ч. 4 ст. 358 ч. 4 ст. 185 КК України.

19 вересня 2023 року на ділянці місцевості біля с. Неданчичі Чернігівського району, де розміщується кар`єр з видобутку піску за координатами 51.50447 С, 30.60194 В, слідчим СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області складено протокол огляду місця події в ході якого в лівій частині кар`єру виявлено сліди забору піску ковшоподібним предметом розміром 10 метрів в довжину, виявлено сліди протекторів транспортних засобів біля безпосереднього місця де здійснювався видобуток. Виявлено автомобіль SINATRUK HOWO Д.З. НОМЕР_1 , з наявним в кузові предметом схожого на пісок, (кузов заповнений), вантажівку Рено НОМЕР_2 з напівпричепом Velton НОМЕР_3 .

За результатами проведеного огляду місця події 20 вересня 2023 року вказані вище транспортні засоби були тимчасово вилучені.

За фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області 20 вересня 2023 року були внесені відомості до ЄРДР № 0003578.

Прокурором у кримінальному провадженні 20 вересня 2023 року винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень №0003578 від 19.09.2023 та № 0000042 від 29.04.2021 в одне за № 0000042 від 29 квітня 2021 року.

20 вересня 2023 року постановою слідчого транспортні засоби: SINATRUK HOWO Д.З. НОМЕР_1 , з наявним в кузові предметом схожого на пісок, (кузов заповнений), вантажівка Рено НОМЕР_4 з напівпричепом Velton НОМЕР_3 були визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Звертаючись з клопотанням про арешт вилученого майна, слідчий обґрунтував його тим, що вилучене майно відповідно до ст. 98 КПК України, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки транспортні засоби є матеріальними об`єктами, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, клопотання слідчого не містить об`єктивних даних, які б вказували на те, що вилучене майно, з огляду на обставини, які розслідуються в рамках даного кримінального провадження №0000042, розпочатого 29.04.2021, відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України. У клопотанні лише перераховуються загальні підстави для накладення арешту на майно, без зазначення конкретних обставин події за яких, вилучене майно може бути використано, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

На переконання сторони обвинувачення, з чим погодився і слідчий суддя, досудовим розслідуванням встановлено факт начебто незаконного видобування піску поблизу с. Неданчичі Чернігівського району в урочищі «Якір», поблизу русла річки Вербка, що здійснюється наступними підприємствами: ТОВ ПКФ «Промкомплект» , ТОВ «Агропромислова компанія» «Дніпро СЛ», ТОВ «Атомспецбуд», , ПП «Орбіта СЛ», .

Для підтвердження своїх дій вказані підприємства використовують фіктивні документи про придбання піску на земельних ділянках розташованих в урочищі «Якір», у ТОВ «АВТО-СІТІ-БАС» (ПП «Орбіта СЛ» - 693 851 тон та ТОВ ПКФ «Промкомплект» - 693 851 тон).

У ТОВ ВКФ «Промкомплект» відсутній дозвіл на користування надрами.

Разом з тим, поза увагою слідчого судді залишилось те, що на вказаних земельних ділянка, з яких частково був знятий арешт та наданий дозвіл на користування ними, а отже, і дозвіл на здійснення підприємницької діяльності, зберігаються насипи піску, які накопичувались тривалий час, а доказів того, що цей пісок був накопичений у не передбачений законодавством спосіб, або за фіктивними договорами, як про це йдеться в ухвалі слідчого судді, у матеріалах клопотання немає.

Більш того, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова 27 червня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в накладенні арешту на пісок, який зберігається на цих трьох земельних ділянка з кадастровими номерами :10:001:0036, :10:001:0045 та :10:001:0046.

При цьому, судами різних інстанцій та спеціалізації неодноразово встановлювався факт існування цивільно-правових відносин між юридичними особами на підставі договорів купівлі-продажу піску. Доказів, що зазначені договори є неукладеними, нікчемними чи недійсними, органом досудового розслідування надано не було.

Зміст клопотання зводиться до доведення нікчемності договору купівлі - продажу піску за 2013, що є не актуальним під час розгляду клопотання про арешт автомобілів у 2023 році, в той час, як власником майна надані договори купівлі-продажу за 2018 рік, а стороною обвинувачення окрім голослівних тверджень про їх фіктивність, не надано жодного реального доказу на спростування законності та правомочності вказаного договору.

Визнання договору фіктивним на підставі аналітичного дослідження не передбачено законодавством України, цей факт має бути встановлений в судовому порядку, про що суди неодноразово звертали уваги слідчого, однак, зміст всіх клопотань, поданих в рамках даного кримінального провадження зводиться до посилання на одні й ті ж самі докази, які насправді не доводять того факту, що договори купівлі-продажу піску є фіктивними.

На придбаний ТОВ «ВКФ «Промкомплект» пісок були отримані Сертифікати відповідності з терміном дії до 29 листопада 2022 року. Та до 08 грудня 2023 року.

За результатами укладання та виконання Договору, у відповідності до вимог Податкового кодексу України ТОВ «АВТО-СІТІ-БАС» склало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, отримавши які ТОВ «ВКФ «ПРОМКОМПЛЕКТ» включило їх в Податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період - грудень 2018 року, що підтверджується податковою декларацією від 21 січня 2019 року. Вказана податкова декларація була прийнята ГУ ДФС у Київській області відповідно квитанції №2 від 21 січня 2019 року реєстраційний №, що підтверджує факт того, що пісок є об`єктом цивільних прав, не вилучений з цивільного обігу та набутий у власність ТОВ «ВКФ «Промкомплект» в законний спосіб.

Доказів на спростування вказаного факту, ні слідчим, ні прокурором, ні слідчим суддею в ухвалі не наведено.

Крім того, як слідчий у клопотанні, так і слідчий суддя в ухвалі вказали про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :10:001:0036, :10:001:0045 та :10:001:0046 накладаються на прибережну захисну зону річки «Вербка», яка є протокою (рукавом) р. Дніпро і відносяться до земель водного фонду, що на думку слідчого судді є доказом існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру про право власності та речові права встановлено, що

- право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0036 зареєстровано за ТОВ «Агропромислова компанія» Дніпро СЛ», , площа 2 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, право оренди землі має ФОП ОСОБА_10 ;

- право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0045 зареєстровано за ТОВ «Агропромислова компанія» Дніпро СЛ», , площа 2 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, право оренди землі має ФОП ОСОБА_10 ;

- право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0046 зареєстровано за ТОВ «Агропромислова компанія» Дніпро СЛ», , площа 2 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, право оренди землі має ФОП ОСОБА_10 .

Листом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 28 жовтня 2021 року №29-25-0.2-4180/2-21, підтверджено, що вказана земельна ділянка не відноситься до земель водного фонду, а в Державному земельному кадастрі зазначена категорія - землі сільськогосподарського призначення.

Більш того, у разі коли надані ділянки накладаються на прибережну зону та відносять до земель водного фонду, яким чином вони були виділені та на них було зареєстроване право власності з вказівкою на їх цільове призначення - сільськогосподарське.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянко з кадастровими номерами містять висновки комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою на території Ріпкинського району, у яких в графі «розташування земельної ділянки у відношенні до навколишньої території (відношення до водних об`єктів, її водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, заплав малих річок)» має позначку - не має.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 20 квітня 2023 року було відмовлено у задоволенні позову заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави про визнання незаконним та скасування розпорядження, скасування рішення про державну реєстрацію, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування безпідставним та необґрунтованим є твердження органу досудового розслідування про те, що видобуток піску (такий факт не підтверджений) ведеться на землях, які відносяться до земель водного фонду.

Необхідність накладення арешту на транспортні засоби, які були вилучені при виїзді з кар`єру, де на земельній ділянці зберігаються насипи піску і факт його видобутку належними доказами не підтверджений, викликає обґрунтовані сумніви в законності такої вимоги.

При цьому, не зважаючи на те, що матеріали клопотання містять постанову про визнання транспортних засобів речовим доказом у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає не достатньо обґрунтованими, в розумінні вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, мотиви необхідності арешту в рамках даного кримінального провадження, відомості про яке були внесені 29 квітня 2021 року, в якому за більше ніж два роки досудового розслідування жодній особі не оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, з 2021 року жодних нових доказів не здобуто.

Тобто, постає логічне питання щодо правових підстав для арешту цього майна та можливості використання майна саме як доказу у кримінальному провадженні за фактом незаконного видобування, досудове розслідування у якому триває досить значний строк.

Слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення вилучених автомобілів речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Твердження слідчого судді про одну з підстав для накладення арешту на майно - запобігання подальшій протиправній діяльності, не може бути прийнята, як належна та обґрунтована підстава для такого обмеження власника у праві користуватись належними йому автомобілями. Більш того, така підстава не визначена і законодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, ні слідчим у поданому клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні, не доведено, що вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000042 щодо незаконно видобутку піску в урочищі «Якір» і що пісок, на який накладено арешт, був видобутий саме в урочищі «Якір».

При цьому, при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні слідчого майна, слідчий суддя в повній мірі не врахував обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Встановлене свідчить про те, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Крім наведеного, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що подане у цьому провадженні клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального закону щодо суб`єкта звернення з таким клопотанням.

Висновки слідчого судді про те, що судова практика пішла шляхом застосування загальної норми ч. 3 ст. 171 КПК України в тій частині, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, без огляду на вимогу ст. 64-1 КПК України про звернення до суду прокурора, коли ставиться питання про арешт майна третіх осіб, як речового доказу, є безпідставними, суперечать не тільки усталеній судовій практиці, а і прямим вимогам кримінального процесуального закону.

Як вбачається з наявних матеріалів у рамках проведення такого тривалого досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000042 від 29 квітня 2021 року підозра нікому не оголошена і обвинувальний акт не складено та відповідно майно, на яке оскарженою ухвалою слідчого судді накладено арешт належить не підозрюваному чи обвинуваченому, а третій особі.

Відповідно до ч.1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Беручи до уваги те, що відповідно до вказаної норми закону клопотання про арешт майна третьої особи у кримінальному провадженні вправі подати виключно прокурор, а не слідчий, то колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку клопотання про арешт майна подано не уповноваженою на те посадовою особою, а тому воно не підлягало до розгляду по суті.

У зв`язку з цим в задоволенні вказаного клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки згідно наведених вимог кримінального процесуального закону він не уповноважений звертатися з клопотанням про арешт майна третіх осіб у кримінальному провадженні.

Така позиція знайшла своє підтвердження в рамках розгляду клопотань слідчого про арешт майна третьої особи в цьому ж кримінальному провадженні, такої ж позиції дотримується і Верховний суд.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника третьої особи ТОВ ВКФ «ПРОМКОМПЛЕКТ» адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 29.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 240, ч. 1 ст. 254, ч. 4 ст. 358, ч.4 ст. 185 КК України, скасувати.

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_9 про накладення арешту на вилучені в ході огляду місця події 19 вересня 2023 року, автомобіль SINATRUK HOWO, р.н.з НОМЕР_1 , з наявним в кузові предметом схожим на пісок, (кузов заповнений), та автомобіль Рено, р.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричіпом Velton НОМЕР_3 , які на праві власності належать ТОВ ВКФ «Промкомплект», відмовити та зобов`язати повернути перелічене майно власнику ТОВ ВКФ «Промкомплект» або уповноваженій ним особі.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13