ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2504/23 Справа № 208/7028/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001576 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно технічну освіту, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України

Встановила:

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та призначено йому покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

В строк відбуття призначеного ОСОБА_7 покарання, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано строк тримання його під вартою з 19.10.2017 року по 06.08.2018 року включно, з розрахунку один день такого ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_7 покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, ухвалено звільнити ОСОБА_7 від призначеного за ч.1 ст. 309 КК України покарання, у зв`язку з закінченням строку давності.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні наступного.

ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на отримання грошових коштів внаслідок збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований» на території м. Кам`янське Дніпропетровської області, при невстановлених слідством обставинах придбав зазначений наркотичний засіб, який в подальшому почав незаконно зберігати при собі з метою збуту.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, о 13.19 годині 30.08.2017 року, ОСОБА_11 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_12 особі яка здійснювала оперативну закупку, рідину коричневого кольору об`ємом 1 мл. (масою 0,7181 г.), що знаходилась в одноразовому шприці ємкістю 2 мл., отримавши за нього в якості оплати від закупника грошові кошти в сумі 90 гривень.

О 13.30 годині цього ж дня, ОСОБА_12 , повернувшись до автомобіля співробітників поліції, що знаходився на паркувальній зоні біля будинку № 21 по вул. Миру в м. Кам`янське, в присутності двох понятих, добровільно видав правоохоронним органам придбаний у Коломоєць медичний шприц ємкістю 2 мл. з рідиною коричневого кольору масою 0,7181 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «опій ацетильований», масою в перерахунку на суху речовину 0,0360 г.

Окрім цього, ОСОБА_7 діючи в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 року, реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу «опій ацетильований» та наркотичного засобу «канабіс», які продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, незаконно переніс до місця свого мешкання, до квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де почав їх незаконно зберігати без мети збуту.

В період часу з 11.00 год. до 12.00 год. 19.10.2017 року, в ході проведення співробітниками поліції обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований», масою в перерахунку на суху речовину 0,1211 г., особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено, масами в перерахунку на висушену речовину 31,255 г, 33.240 г. 0.3143 г., загальною масою 64.8093 г., які ОСОБА_11 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції було порушено принцип неупередженості та об`єктивності.

Вважає, що він надав суду вмотивовані та логічні покази про те, що саме відбулося між ним та свідком з легендованими даними ОСОБА_12 , і ці покази не були спростовані стороною обвинувачення.

Відсутність безпосереднього допиту судом свідка ОСОБА_12 , явку якого сторона обвинувачення не змогла забезпечити за майже шість років судового розгляду, призвело до порушення права обвинуваченого на перехресний допит.

Вказує, що суд першої інстанції не допитавши свідка ОСОБА_12 , не виключивши провокації або оговору з боку вказаного свідка, безпідставно прийшов до висновку про доведеність його вини у збуті наркотичного засобу.

Крім того вважає, що судом не було взято до уваги покази свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що був присутнім особисто при спілкуванні ОСОБА_7 з ОСОБА_12 , знаходився від них на відстані декількох метрів, і не бачив, щоб ОСОБА_7 передавав ОСОБА_14 медичний шприц чи наркотичні засоби. Тобто покази цього свідка фактично спростовують висунуте обвинувачення.

Натомість суд першої інстанції надав перевагу показам свідка ОСОБА_15 , який знаходився на достатньо великій відстані від ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , і фізично не міг бачити, що саме обвинувачений передав ОСОБА_12 .

Таким чином, суд порушив принцип того, що всі сумніви трактуються на користь обвинуваченого, принцип змагальності сторін та прийняв позицію сторони обвинувачення.

Звертає увагу суду, що про упередженість суду першої інстанції вказує і той факт, що під час свого допиту ОСОБА_7 вказував на наявність неприязнених стосунків з особою, чиї покази стали підставою для проведення стосовно нього НСРД, а саме ОСОБА_17 який і є «закупником ОСОБА_12 , адже він пам`ятає, що саме з цією особою він спілкувався в присутності свідка ОСОБА_13 30 серпня 2017 року, але не зважаючи те, що дана особа саме під анкетними даними ОСОБА_17 допитувався 01.08.2017 року, стороною обвинувачення дана особа як свідок обвинувачення заявлена не була, і судом безпосередньо допитана не була, як не допитувався судом першої інстанції і свідок ОСОБА_18 , покази якого як і покази свідка ОСОБА_17 стали безпосередньою підставою для надання апеляційним судом дозволу на проведення НСРД, на які посилався прокурор обґрунтовуючи законність свого звернення.

Фактично суд першої інстанції при розгляду винуватості ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України обґрунтував його винуватість обмежившись допитом двох свідків, а саме ОСОБА_15 , який виступав понятим при проведенні НСРД. і свідка ОСОБА_19 , який взагалі не був безпосереднім свідком збуту наркотичних засобів, та обмежився вивченням процесуальних документів проведення НСРД, законність отримання яких, на думку апелянта, викликає сумнів.

Зазначає, що на стадії досудового слідства, відповідно до матеріалів наданих стороною обвинувачення як докази, відповідно до протоколів допиту свідків, допит даних свідків всупереч вимог закону, який дозволяє тільки в виключних випадках, якщо існують об`єктивні причини неможливості допиту особисто слідчим, проводився оперуповноваженим, а не слідчим. Окрім того судом не проводилася перевірка підстав проведення НСРД стосовно ОСОБА_7 , адже відповідно до матеріалів, які мались в розпорядженні суду, НСРД стосовно ОСОБА_7 були ініційовані на підставі свідків « ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , але стороною обвинувачення допит судом першої інстанції навіть не ініціювався.

Не зважаючи на те, що допитаний в суді ОСОБА_7 повідомив, що співробітниками поліції при проведенні обшуку за його місцем проживання перед тим як розпочати процедуру особистого обшуку під протокол, було фактично підкинуто грошові кошти, адже іншим чином вони просто фізично не могли потрапити до ОСОБА_20 . Одна грошова купюра не могла фізично знаходитися в кармані, навіть якщо припустити до ОСОБА_12 , повертав борг саме нею, адже пройшло більше місяця.

Позиція суду першої інстанції при посиланні на грошову купюру, як допустимий речовий доказ, можлива була б на погляд сторони захисту, лише тільки після детальної перевірки відповідними органами за ухвалою суду, на наявність порушень та зловживань з боку співробітників ВБНОН, які були допущені ними при формленні та проведенні слідчих розшукових дій та призвели до порушення прав ОСОБА_7 .

Звертає увагу, що про факт невідповідності матеріалів НСРД, на які послався суд першої інстанції як допустимі докази, адже вони самі протирічать одне одному. Так суд послався на відеозапис, де зазначається дата та час зустрічі ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , але на даному записі відсутня можливість розібрати про що саме йде розмова між ними. Крім того поза увагою суду залишився зафіксований на відео час 13 годин 19-21 хвилина, адже відповідно до наданих документів стороною обвинувачення саме в цей час ОСОБА_12 відповідно до протоколу добровільної видачі, вже прибув до співробітників поліції і видавав їм наркотичний запит, який начеб-то передав йому ОСОБА_7 .

Не зважаючи на те, що допитаний в суді ОСОБА_7 стверджував що дії ОСОБА_21 носили відверто провакаційний характер, суд першої інстанції не маючи жодного фактичного доказу про те, що з боку правоохоронних органів та ОСОБА_12 були відсутні дії направленні на уникнення провокування стосовно ОСОБА_7 , так як досліджений відеозапис спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_12 , пославшись на єдині покази ОСОБА_12 , які не можуть мати жодних правових наслідків у разі надання ОСОБА_12 неправдивих показів та наклепу з його боку на ОСОБА_7 , особи яка систематично вживає наркотичні засоби і спровокувала в даному випадку події, які саме і стали предметом судового розгляду та складом правопорушення, всупереч вимог чинного законодавства не надав ньому належну оцінку.

- захисник ОСОБА_9 просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляду у суді першої інстанції.

Зазначає, що жодне клопотання ОСОБА_7 з приводу проведення порівняльної експертизи наркотичних засобів, проведення судово- технічної експертизи з приводу надання технічних засобів відео зйомки не було задоволено судом. Відеозйомка не підтверджує наявність передачі грошових коштів, оскільки не видно, у чиїх руках знаходяться грошові кошти, які заборгував закупник ОСОБА_7 , та шприц.

Також не допитаний у суді закупник ОСОБА_12 , якого не викликали на протязі 5 років до судового засідання, і за цей час він помер.

ОСОБА_7 не має будь-яких намірів більше скоювати правопорушення, оскільки повністю і вже давно перестав вживати наркотичні речовини, веде здоровий образ життя, має постійне місце проживання, працює офіційно зварювальником, має сім`ю, міцні соціальні зв`язки, вину за ч.1 ст. 309 КК України визнав в в повному обсязі.

В межах кримінального провадження ті речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені, а саме - наркотичні речовини, що він зберігав вдома для власного вживання без цілі збуту. Ніколи не збував наркотичних речовин і на час затримання знаходився на обліку у наркотичному диспансері на програмі «Метадон-4», щоб уникнути кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних речовин Признає, що все ж таки зберігав невелику кількість наркотичних речовин у себе вдома, щиро каюється у скоєнні цього правопорушення і не маю намірів продовжувати вживати, вже давно від цього відмовився.

Після його звільнення з-під варти, де провів більше 8 місяців у слідчому ізоляторі, не здійснював ніяких незаконних впливів на учасників процесу, свідомо розумів, що здійснюється правосуддя, і його дії були б незаконними. Весь час після звільнення з-під варти вів себе бездоганно і залишив вживати наркотичні речовини, усвідомив, що не тільки порушив законодавство, але й вкорочує собі віку такою поведінкою. Зараз намагається побороти туберкульоз, і маю успіхи у цьому напрямку. Ніяким чином не перешкоджав кримінальному провадженню. Вважає, що покарання, яке призначив суд обвинуваченому, є настільки суворим, що може позбавити його життя.

На думку захисника, є не обґрунтованим та недоведеним є висновок, що ОСОБА_7 збував наркотичні речовини, зокрема ОСОБА_12 , який довгі роки не з`являвся на допит в судове засідання, переховувався, умисно не доставлявся приводом працівниками поліції, і тому істину по справі не було встановлено.

Також зазначає, що жодного разу, за виключенням, може, якихось дрібних подробиць, які на сьогодні вже йому не згадуються, обвинувачений надавав конкретні показання, і не змінював їх на протязі 6 років Більше того, свідок ОСОБА_22 , надавав суду конкретні і вичерпні показання, розповів, як на його очах відбувалися події, як залегендована особа ОСОБА_14 , що був ОСОБА_7 винен кошти, поводив себе, що говорив, як телефонував і що говорив ОСОБА_7 . Показання ОСОБА_13 повністю підтверджують його розповідь про те, що сталося і як це відбувалося. На відеоезйомці не видно, хто кому дає шприц, і це точно не ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_12 був ОСОБА_7 раніше знайомий, і останній точно знає, хто це такий. Це ОСОБА_17 , який помер від наркотиків. ОСОБА_7 же приймав по програмі метадон, і не мав потреби наркотики продавати чи збувати. Метадон йому надавали у лікарні безкоштовно.

Сумніви по справі повинні тлумачитись на користь обвинуваченого по його статусу підсудного у кримінальній справі. Свідок ОСОБА_13 прийшов до суду дати показання, а закупник не прийшов.

Захисник також зауважує, що показання закупника ОСОБА_12 не можна вважати належними і допустимими, тому що допитаний у судовому слідстві ОСОБА_17 та закупник ОСОБА_12 - це одна і та ж особа. ОСОБА_17 і є тією особою, яка була присутня на самій закупці наркотичних засобів. На думку адвоката це свідчить про зацікавленість та упередженість службових осіб поліції, що збирали матеріали та розслідували справу, готували для неї матеріали. Не можна вважати однією особою і ОСОБА_23 , і ОСОБА_14 . Провокацію таких обставин створила поліція разом з прокуратурою.

У вироку суду зазначено, що вдома у ОСОБА_7 було вилучено 10- кубовий шприц з рідиною об`ємом 5 мілілітрів, і в реєстрі написано, що шприц був 10-кубовим, а у показаннях свідка ОСОБА_19 , який був понятим при обшуку, зазначено, що було вилучено 20-кубовий шприц з рідиною. Така невідповідність, на думку адвоката, також скасовує істину по справі.

Крім того, ОСОБА_19 зазначив, що із кімнати в квартирі вийшов оперативний працівник, який виніс звідти шприц з рідиною в руках, тобто він там був сам, без присутності ОСОБА_24 та ОСОБА_7 . Тобто шприц було вилучено без присутності понятого, про що він говорить він сам.

З усіх зазначених у реєстрі свідків допитані свідки ОСОБА_25 і ОСОБА_19 (понятий і начеб-то випадковий перехожий), які є особами з кола наркозалежних осіб, добре знайомі.

З реєстрі в додатку до обвинувального акту зазначені допити ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , яких суд для допиту не викликав.

Вироком не зазначена жодна довідка - з місця роботи, з наркологічного диспансеру, характеристики, взагалі всі його особисті дані, і на підставі вироку складається дуже погане враження про особу ОСОБА_7 .

Апелянт зазначає, що обвинувачений щиро кається у своїх діях стосовно зберігання наркотичних речовин, і не заперечує, що зберігав у себе вдома деяку невелику їх кількість, без мети збуту, для особистого вживання. Декілька разів він це робив (вживав), ще не зовсім звільнившись від наркозалежності, але повністю заперечує дії, що передбачені ч.2 ст. 307 КК України. На думку захисника, у даному випадку мала місце провокація вчинення злочину, і ОСОБА_7 заявляє про неї окремою заявою, яку буде подавати до суду.

- прокурор просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 сг. 307. ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити покарання:

- за ч.1 ст .309 КК України - 3 років обмеження волі:

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України - звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

- за ч.2 ст.307 КК України - 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.

На підставі ч.5 ст.72 ККУ зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 19.10.2017 по 06.08.2018.

Посилається на те, що при призначенні покарання ОСОБА_7 судом недостатньо враховані ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину та кримінального проступку, а також характер суспільної небезпеки кримінального правопорушення.

Невідповідність призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого останнім, а також високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину пояснюється тим, що розповсюдження наркотичних засобів, їх обсяги і наслідки створюють істотну загрозу здоров`ю населення, підривають економічний потенціал, негативно впливають на правопорядок в державі. Спостерігається суттєве зниження якості фізичного, психічного та морального здоров`я населення України, його репродуктивних можливостей.

Особливої уваги в цьому контексті, на думку прокурора, заслуговують особи, які здійснюють незаконний збут наркотичних засобів, отримуючи натомість грошові кошти, тобто в корисливих цілях створюють загрозу здоров`ю населення.

Не дивлячись на це, ОСОБА_7 , цілковито усвідомлюючи, що за вказані дії передбачена кримінальна відповідальність, з корисливих мотивів, знаючи про шкідливість вживання наркотичних засобів, здійснював їх збут.

Крім того, предметом збуту був особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який викликає дуже швидкий розвиток психічної та фізичної залежності - стійке звикання з`являється після 4-6 ін`єкційних введень. Наркотик має сильний вплив на всі органи та системи організму, відбувається поступова зміна свідомості хворого, який починає жити єдиною метою - знайти та вжити дозу.

Все це доводить високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину.

Крім того зазначає, що судом не було встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а сам ОСОБА_7 навіть після дослідження судом належних, допустимих та достатніх доказів його вини, свою вину не визнав, надавав суду протягом усього судовою розгляду суперечливі показання.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційних скарг сторони захисту та просили їх задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечува проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляцій, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, вид та міра призначеного покарання - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Посилання обвинуваченого та його захисника в апеляційних скаргах на невідповідність висновків суду про його винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій фактичним обставинам справи - є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що судове слідство по ній проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

В обґрунтування свого висновку про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України суд послався на наступні докази по справі, в їх сукупності.

Так, свідок ОСОБА_25 суду першої інстанції пояснив, що його та брат наприкінці серпня 2017 року працівники поліції запросили бути понятими під час проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_7 . У відділенні поліції за участю свідка було оглянуто закупника, заборонених предметів при ньому виявлено не було. Закупник пояснив, що добровільно погодився здійснити закупку наркотиків. Закупнику вручили грогові кошти у сумі 90 грн., купюрою 50 грн та дві по 20 грн. Перед цим грошові купюри були описані та з них було зроблено копії. Закупник комусь зателефонував та сказав куди необхідно їхати. Вони разом сіли в автомобіль та поїхали на вул. Миру в м. Кам`янське. Приїхавши на вказане закупником місце, останній вийшов з машини та пішов. Понятий та його брат також вийшли з автомобіля та на відстані йшли за закупником, який зустрівся з чоловіком у кепці. Осторонь знаходився ще якийсь чоловік. Свідок з братом в цей час стояли за деревом приблизно на відстані 20-30 метрів та свідок бачив, як закупник щось передав чоловіку у кепці, а той відійшов у сторону до кущів, нахилився та потім щось передав закупнику. Далі закупник та поняті, які йшли слідом за останнім, пройшли до автомобіля працівників поліції, і закупник видав невеличкий медичний шприц з рідиною коричневого кольору. Працівники поліції склали протокол. Шприц опечатали в пакет, на якому вони з братом розписались. Також свідок пояснив, що закупник завжди був в полі їх зору. Приблизно через місяць його викликали до поліції та допитали про обставини закупки.

З постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 17.08.2017 року вбачається, що прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_29 було доручено провести негласну слідчу (розшукову) дію оперативної закупки у ОСОБА_7 (т.2 а.п.29-31).

Згідно даних протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 30.08.2017 року встановлено, що в присутності двох понятих було оглянуто ОСОБА_12 та видано йому грошові кошти на загальну суму 90 гривень, купюрами номіналом 50 гривень (серія РБ 3862252) - 1 штука, 20 гривень 2 штуки (серіями ТМ 1950026 та ТЕ 62), які призначені для оперативної закупки наркотичного засобу опій у ОСОБА_7 (т.2 а.п. 37-38).

Відповідно до даних протоколу оперативної закупки від 30.08.2017 року, після вручення грошових коштів ОСОБА_12 приблизно о 13.19 годин передав ОСОБА_7 грошові кошти, а останній, взявши їх, відійшовши неподалік, в кущах витяг медичний шприц з рідиною коричневого кольору та передав його ОСОБА_12 (т.2 а.п.39).

Відповідно до протоколу від 30.08.2027 року, закупник ОСОБА_12 , в присутності понятих, добровільно видав медичний шприц ємністю 2 мл, заповнений на 1 мл речовиною коричневого кольору, який, як пояснив останній він придбав у ОСОБА_7 30.08.2017 року як наркотичний засіб, за грошові кошти у розмірі 90 грн. Після цього шприц було поміщено до пакету, опечатано та підписано понятими та ОСОБА_12 (т.2 а.п.40).

Згідно протоколів про результати проведення негласної слідчої (розшукової дії) контроль за вчиненням злочину від 31.08.2017 року, після вручення ОСОБА_12 грошових кошти у сумі 90 грн., останній, двоє понятих та працівники поліції на автомобілі проїхали до вуд. АДРЕСА_2 , закупник вийшов з автомобіля та направився за будинок, двоє понятих на відстані попрямували за ОСОБА_12 . За вказаним будинком ОСОБА_12 зустрів ОСОБА_7 , якому передав грошові кошти у сумі 90 грн. Отримавши грошові кошти ОСОБА_7 підійшов до кущів, які насаджені поряд, звідки дістав медичний шприц обємом 2 мл, заповнений рідиною коричневого кольору на 1 мл, та передав його ОСОБА_12 . Останній повернувся до автомобіля та в присутності двох понятих передав працівникам поліції куплений медичний шприц з рідиною коричневого кольору. Виданий шприц було поміщено в спецпакет, опечатано та вилучено (т.2 а.п. 41-42, 52-54).

Згідно дослідженого у судовому засіданні суду першої інстанції відеозапису, який є у додатку до зазначеного вище протоколу, 30.08.2017 року року о 13.19 годин закупник при зустрічі передає ОСОБА_7 грошові кошти, останній підходить до кущів. Які розташовані з декілька метрів, дістає предмет, схожий на медичний шприц та повернувшись, о 13.20 годин, передає його закупнику. З відеозапису вбачається, що при вказаних подіях, неподалік ОСОБА_7 та закупника, знаходиться чоловік (як встановлено в ході судового розгляду свідок ОСОБА_22 )

Допитаний судом першої інстанції за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_22 пояснив, що наприкінці літа 2017 року у денний час доби, він випадкового зустрів ОСОБА_7 . Свідку було відомо, що ОСОБА_7 наркозалежний, однак при зустрічі останній сказав, що наркотики більше не вживає. Вони вирішили випити пива біля клубу по вул. Миру. Під час вживання алкоголю, у ОСОБА_7 щось випало з кишені, він сказав, що це сім-карта і одразу її підняв. Потім ОСОБА_7 хтось зателефонував, і він сказав, що дзвонить знайомий, який заборгував йому гроші. Через якийсь час приїхав знайомий ОСОБА_7 та передав йому грошові кошти. Свідок в цей час стояв неподалік від них, на відстани приблизно 7 метрів, та не бачив яку суму передавав ОСОБА_7 його знайомий. Він не бачив, щоб ОСОБА_7 передавав знайомому якісь речі. Останній пішов, а вони з ОСОБА_7 пішли в кафе і пили пиво. Про отримані кошти останній нічого не розповідав.

Відповідно до висновку експерта № 1/8.6/3176 від 14.09.2017 року, надана на експертизу 08.09.2017 року рідина коричневого кольору масою 0,7181 г, вилучена 30.08.2017 року у ОСОБА_12 містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0360г. (т.2 а.п. 46-51).

Відповідно до даних протоколу обшуку від 19.10.2017 року, проведеного за місцем мешкання обвинуваченого, в присутності двох понятих, під час особистого огляду ОСОБА_7 , в кишенях його одягу було виявлено та вилучено грошові кошти різними купюрами у сумі 462 грн, серед яких знаходиться купюра номіналом у 20 грн серії ТМ № 1950026, яка була використана під час проведення оперативної закупки у ОСОБА_7 наркотичного засобу 30.08.2017 року (т.2 а.п. 69-71).

Постановою від 23.10.2017 року грошові кошти, вилучені 19.10.2017 року у ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 було визнано речовими доказами (т.2 а.п. 98-99).

В обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України, суд першої інстанції послався на:

- покази свідка ОСОБА_19 , який вказав, що в обідній час, восени 2017 року він перебував в району вул. Миру в м. Кам`янське та чекав дівчину. Бачив, як повз пройшли люди та провели хлопця. До нього підійшли працівники поліції та запросили бути поянтим при проведенні обшуку. Підійшовши до під`їзду свідок побачив, що чоловіки у цивільному одязі тримають хлопця, руки якого знаходились у кишенях. З кишень цього хлопця вилучили две медичних шприця з залишками речовини. Йому стало відомо, що чоловік, якого обшукували, видавив наркотик зі шприця собі в карман. Сам він цього не бічив. В присутності свідка у чоловіка вирізали мокру кишеню, яка мала кислий запах. Під час обшуку квартири, здається в коридорі, виявили та вилучили 20-ти кубовий шприц, який був наполовину заповнений рідиною коричневого кольору. Далі, у невеликому коридорчику було виявлено два пакети з якоюсь травою. Хлопець пояснив, що це трави від кашлю. У кухні було знайдено перетерту зелену траву та обрізану пластикову пляшку. Всі виявлені речі було опетачато в його присутності. Також зазначив, що перед проведенням обшуку їм було роз`яснення права та обов`язки. Обшук фіксувався на відеокамеру;

- протокол обшуку від 19.10.2017 року, відповідно до якого було проведено обшук за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , під час якого виявлено та вилучено два медичних шприця об`ємом по 5 мл з залишками рідини коричневого кольору, зріз з правої кишені куртки, яка була одягнена на ОСОБА_7 , медичний шприц об`ємом 10 мл з рідиною коричневого кольору, два поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, загальною вагою приблизно 40 г, фрагмент пластикової пляшки з обрізаним дном, поліетиленовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, та металевий наперсток з отвором (т.3 а.п. 12-14;

- постанову від 15.12.2017 року, якою вилучені під час обшуку предмети були визнано речовими доказами по справі (т.3 а.п. 52-53);

- висновок судової експертизи наркотичних засобів № 1/8.6/4110 від 07.12.2017 року, відповідно до якого надана на дослідження 31.10.2017 року рідина світло-коричневого кольору масою 3,2520 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено. На внутрішній поверхні наданих на експертизу медичних шприців з залишками рідини світло-коричневого кольору виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масу якого визначити неможливо у зв`язку з його незначною кількістю. Рідина масою 3,2520 г містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,1211 г.

На поверхні наданого на дослідження 31.10.2017 року фрагмента тканини темно-синього кольору, («...зрізі правої кишені куртки, що була одягнута на ОСОБА_7 ) виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, масу якого визначити неможливо у зв`язку з його незначною кількістю.

Надані на експертизу 31.10.2017 року верхівкові частини речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору масами 43,003 г, 45,041 г та подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 0,4137 г («...які містяться в двох поліетиленових пакетах та поліетиленовому згортку, вилучених 19.10.2017 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за якою мешкає ОСОБА_7 ), відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Речовини масами 43,003 г, 45,041 г, 0,4137 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 31,255 г, 33,240 г, 0,3143 г.

На внутрішній поверхні наданих на експертизу 31.10.2017 року фрагменту верхньої частини пляшки з полімерного матеріалу із незначними нашаруваннями речовини коричневого кольору та металевого наперстка з незначними нашаруваннями речовини коричневого кольору, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 0,0105 г., 0,0033 г. (т.3 а.с. 21-28);

- відеозапис, на якому зафіксовано обшук, проведений 19.10.2017 року за місцем мешкання ОСОБА_7 , приміщення квартири розташованої по АДРЕСА_1 (т.3 а.с. 14).

Наведеними у вироку даними спростовані твердження сторони захисту про те, що обвинувачений не вчиняв злочини, передбачені ч.2 ст. 307 та ч.1 ст. 309 КК України та відсутність в справі доказів його вини та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Дана версія сторони захисту не знайшла свого підтвердження ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи.

Доводи скарг сторони захисту про наявність провокативних дій з боку закупника ОСОБА_12 на збут обвинуваченим наркотичного засобу, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу.

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово висловлювався щодо того, що початок кримінального провадження і подальше санкціонування таємної операції має проводитись за наявності у правоохоронців об`єктивної підозри, що особа займається злочинною діяльністю. У протилежному випадку, відсутність таких об`єктивних даних свідчить про провокацію («Vanyan v. Russia», §49; «Ramanauskas v. Lithuania» §67 і т.д. )

Для визначення провокації злочину ЄСПЛ встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину (наприклад, вияв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни); чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі; чи мали правоохоронні органи об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час розслідування іншої кримінальної справи працівникам правоохоронних органів стало відомо, що невстановлена особа незаконно збула громадянину ОСОБА_30 наркотичний засіб. На підставі відомостей, наданих останнім, слідчим було внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 307 КК України (т.2 а.с.1,9-11)

Згідно рапорту оперуповановаженого третього міжрайонного відділу УПН ГУНП в Дніпропетровській області від 28.07.2017 року, співробітниками зазначеного відділу поліції і ході проведення оперативно-профілактичних заходів, спрямованих на виявлення осіб, причетних до незаконного обігу наркотичних засобів було отримано інформацію, що громадянин ОСОБА_7 за місцем свого мешкання та на території м. Кам`янське займається незаконним розповсюдженням наркотичного засобу опій.

В ході проведення досудового розслідування, допитані в якості свідків - ОСОБА_26 та ОСОБА_17 повідомили, що вони вживають наркотичний засіб опій, який на протязі тривалого часу купують у ОСОБА_7 (т.2 а.с.25,26).

На підставі отриманої інформації прокурором було ухвалено рішення про проведення такої слідчої дії як контроль за вчиненням злочину.

За повідомленням прокурора у суді першої інстанції, залегендованою особою у ролі закупника ОСОБА_12 при проведенні зазначеної слідчої дії приймав участь ОСОБА_17 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Актового запису про смерть № 225 - помер, тому допитати останнього в якості свідка не виявилось можливим.

Отже, у даному кримінальному провадженні у правоохоронних органів була достовірна інформація про те, що ОСОБА_7 займається незаконним збутом наркотичних засобів. До проведення оперативної закупки було залучено залегендовану особу ОСОБА_12 ( ОСОБА_17 ) Будь-якого впливу на останнього з боку правоохоронних органів з метою спровокувати вчинення злочину не вбачається. Правоохоронні органи діяли в межах розслідування конкретного кримінального провадження та у передбаченому КПК України порядку.

З досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_7 свідомо, без будь-якого стороннього впливу, в тому числі і без провокацій (умовлянь) з боку ОСОБА_12 , продав останньому наркотичний засіб. Слід зазначити, що покупець домовлявся саме із ОСОБА_7 , про наявність будь-яких умовлянь чи погроз з боку ОСОБА_12 жоден з учасників провадження не повідомляли. Даних про те, що свідок перебував у будь-якій залежності від працівників поліції, судом не встановлено.

Не встановлено і доказів того, що обвинуваченого схиляли до протиправних дій. Навпаки, його активна поведінка під час вчинення злочину свідчить про відсутність ознак, притаманних провокації злочину.

Ствердження обвинуваченого про те, що ОСОБА_17 (залегендована особа ОСОБА_12 ) оговорив його, оскільки між ними були неприязні відносини, не підтверджені жодними доказами, а тому не заслуговують на увагу. До такого ж висновку приходить колегія суддів і щодо твердження обвинуваченого про те, що відсутність безпосереднього допиту свідка ОСОБА_12 призвело до порушення права обвинуваченого на перехресний допит. Допит свідка ОСОБА_12 у суді першої інстанції не відбувся з причини смерті останнього.

Одночасно колегія суддів зазначає, що згідно пояснень свідка захисту ОСОБА_22 , обвинувачений ОСОБА_7 під час зустрічі повідомив, що наркотичні засобі він більше не вживає. Коли останньому хтось зателефонував, він повідомив свідку, що це його знайомий, який заборгував йому грошові кошти. Під час зустрічі ОСОБА_7 зі своїм знайомим ( ОСОБА_12 ), свідок бачив, як останній передав обвинуваченому гроші. Чи передавав обвинувачений що-небудь своєму знайомому свідок не бачив.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 після телефонного дзвінка погодився на зустріч з ОСОБА_12 , будь-яких негативних думок чи емоцій з цього приводу не виказував, щодо отриманих грошових коштів свідку ОСОБА_22 нічого не розповідав.

Той факт, що свідок ОСОБА_22 не бачив, щоб обвинувачений ОСОБА_7 передавав що-небудь закупнику, на думку суду, не спростовує інших доказів на підтвердження збуту ОСОБА_7 наркотичного засобу, отриманих в ході досудового розслідування, а лише доповнює їх та в сукупності такі обставини підтверджують пред`явлене обвинувачення.

Не є обґрунтованими і апеляційні доводи обвинуваченого та його захисту про неналежність доказів, зокрема здобутих під час проведення НСРД. Обвинувачений зазначає, що НСРД щодо ОСОБА_7 були ініційовані на підставі показів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які в супереч вимог чинного законодавства були допитані оперуповановаженим, а не слідчим. Крім того ОСОБА_7 вказує, що допит зазначених свідків у суді не був ініційований стороною обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування в якості свідків були допитані ОСОБА_26 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 . Допити свідків проведено оперуповановаженим УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_31 .

Відповідно до вимог ст. 41 КПК України, оперативні підрозділи Національної поліції здійснюють слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.

Згідно Доручення слідчого СВ Кам`янського ВП ОСОБА_32 від 27.07.2017 року, оперативному підрозділу було доручено виконати слідчі дії у кримінальному провадженні № 0000157, зокрема встановити та допитати свідків, встановити особу, яке незаконного збуває наркотичні засоби та психотропні речовини на території м. Кам`янського.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального закону під час допитів свідків проведених саме оперуповановаженим, а не слідчим у кримінальному провадженні, допущено не було.

Як не було допущено порушення вимог закону стороною обвинувачення через те, що прокурором не було ініційовано перед судом першої інстанції допит свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , оскільки стороною обвинувачення було надано суду докази в об`ємі, які є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні.

Не є слушними і доводи сторони захисту про те, що матеріали НСРД є суперечливими, оскільки на відеозапису оперативної закупки відсутня можливість розбірати про що саме йде розмова між обвинуваченим та закупником та з огляду на те, що на відеозапису зафіксовано події та час: 13 годин 19-21 хвилина, у той час, коли саме в цей час ОСОБА_12 , відповідно до протоколу добровільної видачі, вже прибув до співробітників поліції і видав їм наркотичний засіб.

Так, відповідно до відеозапису, зафіксованого на електронному носії інформації та доданого до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (т. 2 а.п. 52-54), запис проведено 30.08.2017 року в період часу з 13.19 годин по 13.20 годин.

Згідно протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів, 30.08.2017 року в період часу з 12.30 годин до 13.00 годин працівниками поліції було проведено огляд ОСОБА_12 та вручено йому грошові кошти для здійснення закупки наркотичних засобів (т.2 а.п. 37-38).

Згідно протоколу оперативної закупки від 30.08.2017 року, оперативна закупка проведена у період часу з 13.05 годин по 13.30 годин (т.2 а.п.39).

Відповідно до протоколу добровільно виданих предметів, 30.08.2017 року у період часу з 13.30 годин до 13.45 годин, працівниками поліції було оглянуто медичний шприц з речовиною коричневого кольору, виданого ОСОБА_12 , який він придбав у ОСОБА_7 (т.2 а.п. 40).

Колегія суддів зазначає, у протоколі оперативної закупки вказано, що приблизно о 13 годині 19 хвилин ОСОБА_33 передав ОСОБА_7 грошові кошти, а останній взяв їх та відійшовши від місця зустрічі, в кущах витяг медичний шприц ємністю 2 мл, заповнений на 1 мл рідиною коричневого кольору, та передав ОСОБА_12 .

Отже, будь-яких суперечностей матеріали НСРД не містять, а недолік відеозапису щодо неналежної якості звуку, на думку апеляційного суду, не спростовує отриманих доказів на підтвердження вини обвинуваченого.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про те, що у вироку суду та реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що вдома у ОСОБА_7 вилучено шприц об`ємом 10 мл, а свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що при обшуку у ОСОБА_7 було вилучено шприц об`ємом 20 мл, що на думку адвоката скасовує істину по справі, колегія суддів їх такими, що не заслуговують на увагу. Неточності показів свідка щодо об`єму медичного шприця, вилученого під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого, жодним чином не спростовують обставин, встановлених під час досудового розслідування та судового засідання.

Натомість, колегія суддів звертає увагу на суперечності в доводах апеляційної скарги захисника, яка з одного боку зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 приймав матадон по програмі і не мав потреби продавати чи збувати наркотичні засоби та одночасно вказує, що що наркотичні речовини ОСОБА_7 зберігав вдома для власного вживання.

Доводи захисника про те, що допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_25 і ОСОБА_19 є наркозалежними особами, колегія суддів вважає неспроможними та голослівними.

Твердження обвинуваченого про те, що при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 працівники поліції підкинули йому грошові купюри, зокрема і купюру у сумі 20 грн, яка була використана при оперативній закупівлі, оскільки з часу проведення даної слідчої дії пройшло більше місяця, є необґрунтованими, не підтверджені жодним доказом та суперечать відеозапису, на якому зафіксовано обшук за місцем мешкання обвинуваченого, під час якого, в присутності двох понятих, було проведено огляд ОСОБА_7 , виявлено на вилучено у кишенях його речей два медичні шприці з рідиною коричневого кольору та грошові кошти. З наданого органом досудового розслідування запису видно, що усі учасники слідчої дії перебували в одному приміщенні, обвинувачений ОСОБА_7 постійно був полі зору відеокамери, тому підстави стверджувати, що грошову купюру у сумі 20 грн останньому підкинули працівники поліції відсутні.

Крім того, доводи адвоката про те, що свідок ОСОБА_19 показав, що при проведенні обшуку із кімнати в квартирі вийшов працівник поліції та виніс в руках шприц з рідиною, тобто поліцейський був в кімнаті сам та вилучив шприц без присутності понятого та обвинуваченого - не відповідають дійсності та спростовуються технічним записом судового засідання.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції з достатньою повнотою перевірено всі доводи обвинуваченого та його захисника в судовому засіданні, зроблено аналіз доказів. У своїх висновках суд навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відхилив інші та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з чим погоджується й колегія суддів.

При цьому, як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України, зокрема і клопотання сторони захисту про проведення експертиз та виклику свідків.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Аналізуючи твердження апеляційних скарги сторони захисту про призначення ОСОБА_7 занадто суворого покарання, та апеляційні вимоги прокурора про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання, колегія суддів також вважає їх необґрунтованими.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, на обліку і лікаря психіатра не перебуває, скарг за місцем мешкання на обвинуваченого не надходило.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 - судом не встановлено.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Колегія суддів приходить до висновку, що при призначенні покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання.

Враховуючи вищевикладені обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 3 місяці, з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки та про звільнення останнього від призначеного за ч.1 ст. 309 КК України покарання на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності.

Зазначений висновок є обґрунтованим та відповідає вимогам ст. ст. 65 - 67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом і розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого - не знаходить.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про призначення ОСОБА_7 занадто суворого покарання та доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення останньому більш суворого покарання, Дані, на які посилаються захисник та прокурор, були оцінені судом в сукупності з іншими обставинами по справі.

Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційних вимог колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Процесуальні порушення, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого, його захисника та прокурора, та зміни або скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4