ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/528/23 Справа № 694/2364/23 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Просила слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2023 року клопотання слідчої ОСОБА_8 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 54 доби. Строк дії ухвали до 04.12.2023 року включно.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, підозрюваний не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, є особою який вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Крім того судом враховано, що підозрюваний є військовослужбовцем, вчинив інкриміноване йому правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 зазначив, що в клопотанні вказувалось, що підозрюваному необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як він може впливати на свідків по даній кримінальній справі, переховуватися від органів досудового слідства та вчинити нові злочини. Дані твердження слідчого, погоджені прокурором, нічим не підтверджується, так як ОСОБА_7 ніяким чином не може впливати на хід розслідування даної кримінальної справи, тим більше впливати на покази учасників і очевидців даного правопорушення. На момент вирішення питання про обрання міри запобіжного заходу були виконані основні слідчі дії, так як суддею було зазначено, що проведений допит свідків даного правопорушення. Під час розгляду клопотання в судовому засідання слідчим не обґрунтовані ризики, так як ніяких даних на їх підтвердження слідчий не зміг навести.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_6 , який просив скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної можуть служити виключними підставами для її ув`язнення, є обґрунтованими.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0001252 від 20.09.2023, за підозрою ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовому званні «солдат» перебуваючи в будинку в якому проживав його знайомий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 під час спільного розпивання спиртних напоїв та знаходячись в одній з кімнат будинку в період часу з 23 год. 00 хв. 22.09.2023 по 01 год. 00 хв. 23.09.2023, після словесної перепалки, яка переросла у конфлікт, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 наніс один удар кулаком правої руки в область голови зліва, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел коли останній знаходився в положенні лежачи на дивані перебуваючи спині, кулаками обох рук та ногами наніс не менше 20 ударів спереду по різних частинах тіла потерпілого, а саме тулубу, грудній кліткі, нижніх кінцівках, в подальшому ОСОБА_9 перевернувся на живіт та ОСОБА_7 за допомогою поясного ременю, який взяв у даній кімнаті, наніс ще не менше 10 ударів зазначеним ременем в область тулубу та грудної клітки потерпілого ззаду, чим спричинив ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: недокрів`я внутрішніх органів, розриву селезінки, гемоперитонеум, ушкодження, що згідно лікарського свідоцтва про смерть № 196 від 23.09.2023 призвело до його смерті.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення (злочину) із зазначенням статті (частини статті) КК України: ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

29.09.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засідання прокурор пояснив, що ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 2 ст. 121 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що відповідно до витягу з ЄРДР, доданого до матеріалів клопотання, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення 23.09.2023, проте переховувався від органу досудового розслідування та суду, внаслідок чого постановою старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 04.10.2023 досудове розслідування за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України зупинено, а останнього оголошено в розшук, що в свою чергу свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_7 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров`я особи, а також проти власності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, дана обставина характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимоги УІАП ГУНП в Черкаській області від 23.09.2023 вбачається, що 31.07.2023, 22.08.2023 та 15.09.2023 Черкаською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони направлено матеріали кримінальних проваджень до суду з обвинувальними актами відносно ОСОБА_7 за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185; ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України. Разом з тим, ОСОБА_11 є військовослужбовцем, який 06.12.2022 самовільно залишив військову частину та вчинив правопорушення у вказаний період.

Наявність інших кримінальних проваджень, що перебувають на розгляді в суді свідчить, що підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що в свою чергу свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, саме тримання під вартою буде достатнім запобіжним заходом для анулювання ризиків зазначених в клопотанні.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Відтак, слідчим суддею вірно враховано, що підозрюваний не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, є особою який вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Крім того судом враховано, що підозрюваний є військовослужбовцем, вчинив інкриміноване йому правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без внесення застави, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваного ОСОБА_6 не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні запобіжного заходу та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3