єдиний унікальний номер справи 546/881/23
номер провадження 1-кп/546/121/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року місто Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області угоду про визнання винуватості від 04.08.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 20.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711 за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поліське Поліського району Київської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

УСТАНОВИВ:

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни України відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно із Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із Указом Президента України №757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року, затвердженого Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року №2105- ІХ, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, у тому числі і на території Полтавської області.

У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 17 травня 2022 року № 342/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2264-ІХ, від 12 серпня 2022 року № 574/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2501-ІХ, та від 07 листопада 2022 року № 758/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2739-ІХ, від 06 лютого 2023 року №59/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2916-IX продовжено строк проведення загальної мобілізації на 90 діб з 25 травня 2022 року, 23 серпня 2022 року, 21 листопада 2022 року, з 19 лютого 2023 року, 20 травня 2023 року відповідно.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

ОСОБА_5 , який не проходив строкову службу у Збройних силах України, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в шостому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» є військовозобов`язаним та підлягає призову за мобілізацією на особливий період, висновком військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.06.2022 визнаний придатним до військової служби.

ОСОБА_5 04.07.2023 о 11:30 годин вручено повістку про його явку 06.07.2023 о 14:00 годин до шостого відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , для призову за мобілізацією та відправлення до військової частиниА0665, а також попереджено останнього про відповідальність за неявку у встановлений строк, тобто ухилення від призову за мобілізацією на особливий період.

ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про придатність його до військової служби під час загальної мобілізації на особливий період, не маючи підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та/або виключення з військового обліку, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією на особливий період та заздалегідь попередженим про необхідність і строк його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки до військової частини та відповідальність за ухилення від явки, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та їх караність, бажаючи ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин не з`явився на зазначені у повістці дату та час (06.07.2023 о 14 год 00 хв) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби за мобілізацією та відправки до військової частини НОМЕР_1 , чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Цими діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

04.08.2023 між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 20.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні в обсязі підозри повідомленої 02.08.2023. Сторони досягли відповідних домовленостей, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, узгодили призначення обвинуваченому покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає положенням КПК України, укладена добровільно, без застосування примусу, погроз, за участю захисника. Просила суд затвердити угоду, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, вказав, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені правильно, вказані обставини відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі визнає. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, наслідки невиконання умов угоди.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисним 04.08.2023. Указана угода відповідає вимогам КПК України, була укладена добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз, за його участі.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи, що між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди про визнання винуватості, суд розглядає справу відповідно до положень ст. 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що під час досудового провадження між сторонами кримінального провадження - прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладено та підписано угоду від 04.08.2023 про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за змістом якої ОСОБА_5 беззастережно зобов`язався визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України в обсязі підозри повідомленої 02.08.2023. Сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_5 за ст. 336 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_5 та встановлено, що він має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової заяви прокурору на укладання ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, надає згоду на призначення узгодженого угодою покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

На підставі викладених в угоді обставин, а також установлені під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченого, на думку суду існує обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості від 04.08.2023 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальними витратами в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, прокурор вважала недоцільним застосувати стосовно нього запобіжних захід, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 7, 368-371, 373, 374, 394, 395, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 серпня 2023 року, укладену між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 20 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711, стосовно ОСОБА_5 за ст. 336 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1