ЄУН № 336/9426/23
пр. № 1-кп/336/1004/2023
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Успенівка Бердянського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.07.2015 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.02.2016 року за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі (звільнився 20.08.2018 року умовно-достроково на 9 місяців 11 днів);

вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.04.2019 року за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 9 місяців 11 днів позбавлення волі (звільнився 05.10.2022 року у зв?язку з відбуттям покарання),

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Шевченківського районного суду надійшло кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні, вказуючи на відсутність підстав для закриття кримінального провадження, підсудність провадження суду. Прокурором також заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що обвинувачений раніше судимий, не має офіційного джерела доходів, постійного місця проживання у м. Запоріжжя, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та скоєння інших злочинів. Також прокурор вказував на наявність ризику впливу на свідків чи потерпілих.

Захисник не заперечувала проти призначення кримінального провадження до розгляду, заперечувала проти заявленого клопотання щодо запобіжного заходу, вказуючи, що обвинувачений винаймає житло у м. Запоріжжя, тож йому може бути обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до розгляду, заперечував проти заявленого клопотання щодо продовження запобіжного заходу, вказуючи, що винаймає житло у м. Запоріжжя, тож йому може бути обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпіла не заперечувала проти призначення справи до розгляду, щодо продовження запобіжного заходу покладалась на розсуд суду.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття провадження не встановлено, перешкод для призначення його до розгляду судом не визначено, тож є підстави для призначення кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні.

При цьому учасники провадження вказали, що часу для підготовки до судового розгляду не потребують, тож розгляд справи може бути розпочатий одразу.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 01.08.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28.09.2023 року з визначенням застави у двадцять прожиткових мінімумів доходів громадян.

По даній справі суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, не надав жодних доказів на підтвердження наявності у нього постійного місця проживання та документів щодо оренди житла та свого права там мешкати, адже його зареєстроване місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій території України, у обвинуваченого немає офіційного джерела доходів, відсутні стійкі соціальні зв?язки, він є раніше судимим за скоєння тяжких корисливих злочинів.

Підсумовуючи вищевказане, враховуючи воєнний стан, який значною мірою обмежує можливість належного контролювання поведінки обвинуваченого, суд виходить з того, що безумовно наявний ризик переховування від суду, а рівно і скоєння інших злочинів.

Такі ризики у своїй сукупності є достатньо вагомими для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Інші альтернативні запобіжні заходи, на думку суду, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, крім того, стороною захисту не надано суду доказів щодо можливості обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді, наприклад, домашнього арешту, адже не надано документального підтвердження наявності у обвинуваченого житла на праві власності чи користування.

На переконання суду продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який в цьому випадку полягає у необхідності забезпечення права учасників справи на розгляд справи у розумний строк та усунення небезпеки вчинення протиправних діянь обвинуваченим та, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, на 10.55 годину 27 вересня 2023 року.

Судовий розгляд провадити у відкритому судовому засіданні за участю обвинуваченого, захисника, прокурора, потерпілої.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 листопаду 2023 року включно.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу діє до 26 листопаду 2023 року.

Визначити розмір застави у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі у 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

У разі внесення суми застави підозрюваним або іншою особою та надання документу, що це підтверджує, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладаються обов?язки:

прибувати за викликом суду;

не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Попередити заставодавця, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1