У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року по справі № 761/22495/23, в межах кримінального провадження № 0000081 від 01 лютого 2022 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 01.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року по справі № 761/22495/23, в межах кримінального провадження № 0000081 від 01.02.2023 року, було накладено арешт на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що вилучені грошові кошти та техніка є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

На думку заявника арешт на майно накладено необґрунтовано, а тому останній просить слідчого суддю його скасувати.

В судовому засіданні заявник вимоги клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши пояснення заявник, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим управлінням ГУ Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 01.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 361 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року по справі № 761/22495/23, в межах кримінального провадження № 0000081 від 01.02.2023 року було накладено арешт на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на:

- грошові кошти: 3 купюри номіналом 10 валюти євро, усього 30 євро: TD, EA, UE; 52 купюри номіналом 20 валюти євро, усього 1040 євро: EA, UD, UB, UE, S2, SD, UC, SD, UD, UD, UA, CA, U6, UE, SB, SI, NB, NA, ZC, ZD, EC, SE, M4, UD, UD, UB, UE, UD, UC, RA, MC, UF, UA, RA, RA, U1, UA, UC, P8, SF, UD, SE8, SB, EA, UD, EA, SA, XA, UA, XA, RB, X4;

- 106 купюр номіналом 50 валюти євро, усього 5300 євро: ZC, SC, PB, Z2, P3, V3, V6, X5, X4, S1, S1, X9, X5, X53, WB, XB, SC, RA, EB, SN, PB, UD, X6, V3, S8, UD, D8, X4, S8, X1, Z2, EB, WA, SB, PB, ZB, ZC, WA, UA, WA616852664, S6, PB, ZC, S6, SB, PB, RA, S4, X6, S, S3, V3, X8, P6, S5, X5, X8, RB, X5, SA, D1, SS, S5, S3, WA, WA, W2, S7, PB, RC, X2, WA, RD, L2, PB, VA, SD, Z2, X1, S3, EB, F, RA, X5, S8, SD;

-грошові кошти в сумі 13 164 доларів США наступними купюрами:

-сто тридцять одна купюра номіналом 100 доларів з наступними номерами:

PF 96897952 G; PF 96897953 G; LC 65103653 A; PA 06989616 B; LF 01020056 G; HL 01748123 F; LE 15513326 D; LL 68411785 H; PE 11352034 C; MG 63045271 A; LB 59916474 W; MF 15244558 E; LB 64857040 H; LH 79825399 C; LL 03027675 J; LB 45261189 J; MB 80936536 A; LB 48709867 S; MF 15244557 E; JF 37071009 B; PB 32145048 D; MF 15244556 E; HB 77710501 L; KB 55726792 N; LB 34405014 D; LB 05120567 H; MG 59055536 A; MF 87007116 C; LH 57132332 A; HC 20203038 B; HB 91144363 L; KB 48515957 F; HB 07538371 K; KF 38015994 C; KE 56239980 A; KB 41333099 R; HB 48752371 R; KB 74117050 M; HK 32342848 C; KB 08852959 I; HC 06762778 B; KL 96313574 B; HK 06775801*; KB 43697155 J; PL 03753160 C; PB 38494738 M; PB 38494739 M; MK 33824532 C; MB 52004949 C; MJ 52140535 A; MJ 52140534 A; LL 68203491 A; KB 93753954 L; KB 93753953 L; KB 93753952 L; PF 15370954 H; PF 15370930 H; PF 15370951 H; KB 86385500 K; KB 86385568 K; HB 70661261 R; HI 41388244 A; MB 36732037 I; LK 77767109 C; MB 13494895 E; KB 71802642 K; HF 16290437 F; KH 43400718 A; KB 29874583 G; PB 72989028 G; PB 32145014 D; MB 17711950 M; HB 32102588 L; HF 42159741 C; HB 06619605 H; KB 86895947 L; HB 88007900 G; KJ 50709555 A; DB 62161137 B; HB 28496720 P; KK 95552139 A; KB 10132317 C; FK 15387463 A; DB 52060065 C; KB 11289788 I; HB 66843836 J; HC 02739548 A; KB 75097548 N; DF 11460768 A; KB 27879107 H; HB 11895057 H; KF 63381360 B; KK 66845481 C; KL 88882680 D; HB 92547312 G; HB 52807568 Q; KC 08255008 A; KL 48606796 B; KI 11116620 A; HF 07412934 F; HL 80284809 D; KC 31348229 A; HB 55140551 K; LE 42848638 D; LF 39743736 G; JF 37071010 B; MK 36966311 C; HC 19742146 A; CB 47068359 C; HB 13710534 N; KF 22935076 A; HK 30525049 C; KJ 48717956 A; HB 70661260 R; AB 40827119 F; AB 82650666 E; KB 23793568 K; HG 76019564 B; LP 16139314*; HD 13228708 B; KK 03057378*; KF 29429655 D; HD 28021652 A; KB 68094025 N; KB 66652471 L; LL 27705047 F; LB 82824994 R; KK 77378641 B; HB 68640090 N;

-одна купюра номіналом 20 доларів США з номером JD 45719870 C;

-одна купюра номіналом 10 доларів США з номером MK 60300765 A;

-шість купюр номіналом 5 доларів США з номерами: B 46450493 E; B 76359779 A; ML 63436750 J; JB 40228954 A MF 65103954 B;FI 05700612 A;

-чотири купюри номіналом 1 долар США з номерами: L 75534025 U; E 69987625 D; L 41120576 P; B 25042201 E.

-флешкартка Kingston на 64 gb,

-банківські картки: Приватбанку № НОМЕР_1 , Приватбанку № НОМЕР_2 ; Монобанку № НОМЕР_3 ; Монобанку № НОМЕР_4 ; Монобанку № НОМЕР_5 ; Приватбанку № НОМЕР_6 ; Bank Visa Classic № НОМЕР_7 ;

-планшет Ipad Pro MLMV2RK/A, серійний номер: НОМЕР_8 ;

-ноутбук «Asus» SN: K9N0CХ16949039C;

-блокнот з чорновими записами.

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт було накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим, або прокурором.

Як вбачається з наданих заявником документів, матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу того, що на арештоване майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або ж що таке майно набуто у власність будь-яким протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального чи правопорушення.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не мають процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000081 від 01 лютого 2022 року, а відтак відсутні підстави вважати вказаних осіб причетними до розслідуваного кримінального провадження.

Будь-яких доказів того, що вилучене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або набуті кримінально протиправним шляхом, слідчому судді надано не було.

Також в судовому засіданні не встановлено, що вилучене майно підшукано, виготовлено, пристосовано чи використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов?язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них немає.

Законність походження арештованих грошових коштів, та належність їх ОСОБА_4 підтверджується відомостями з Державного реєстру про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків.

З матеріалів клопотання не вбачається що банківські карти на ім?я ОСОБА_4 НОМЕР_5 , НОМЕР_4 , НОМЕР_9 , НОМЕР_6 та НОМЕР_7 фігурують в матеріалах кримінального провадження 00000081, як такі що використовувалися в протиправній діяльності.

Так само як і не фігурують банківські карти № НОМЕР_10 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_5 .

Також в судовому засіданні встановлено належність планшету iPad Pro serial number DMPSD071H1MJ, саме ОСОБА_4 , що підтверджується видатковими накладними на його ім`я.

Як зазначає заявник та не було спростовано слідчим або прокурором, вказаний технічний засіб не міг використовуватись для вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 361 КК України, оскільки за допомогою них неможливо керувати процесом маршрутизації голосового трафіку (для цього потрібне спеціалізоване обладнання у вигляді маршрутизаторів, VoIP-шлюзів тощо). Вказана позиція також стосується флешкарти Kingston 64Gb та ноутбука Asus K9NOCX16949039, доступ до яких був наданий працівникам Національної поліції та СБУ під час обшуку.

Доказів того, що вказана техніка використовувалась у протиправній діяльності, або ж на ній знаходяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Крім того КПК України не визначає обов`язкового накладення арешту на матеріальний носій інформації.

Щодо правового статусу копій електронних даних неодноразово свою правову позицію висловлював Верховний Суд: «…ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив?язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа».

Постанова об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним кримінальним судом у постанові від 05.04.2023 у справі № 683/1200/18, постанові від 19.08.2021 у справі № 756/8124/19 та інших справах.

Отже відсутні підстави для арешту належних ОСОБА_4 електронних носіїв інформації.

Таким чином слідчим та прокурором не спростовано, що арештоване майно належить ОСОБА_4 та має законне походження.

Крім того, з часу накладення арешту на вказане майно орган досудового розслідуванні міг провести експертизу, з арештованим майном, та отримати усю необхідну інформацію, яка може стосуватись розслідуваного кримінального провадження.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи викладене, вищевказене майно не може виступати доказом в розумінні ст. 98 КПК України та жодним чином не може підтверджувати факт здійснення кримінального правопорушення.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, згідно вимог ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики європейського суду з прав людини.

Разом з цим, ЄСПЛ у рішеннях у справах «Амюр проти Франції» «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Украша-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» вказав, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти через вжиття таких заходів.

Так, у відповідності до усталеної практики ЄСПЛ в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антіш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналогічна правова позиція відображена ЄСПЛ, як у справі «Бакланов проти Росії», так і в справі «Фрізен проти Росії», в яких суд зазначив що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Разом з цим, як вбачається з вищевикладеного, накладений у даному кримінальному провадженні такий захід забезпечення як арешт майна належного ОСОБА_4 жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для подальшого арешту майна, яке належить ОСОБА_4 , а тому клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року по справі № 761/22495/23, в межах кримінального провадження № 0000081 від 01 лютого 2022 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року по справі № 761/22495/23, в межах кримінального провадження № 0000081 від 01 лютого 2022 року - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року по справі № 761/22495/23, в межах кримінального провадження № 0000081 від 01 лютого 2022 року, на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти: 3 купюри номіналом 10 валюти євро, усього 30 євро: TD, EA, UE; 52 купюри номіналом 20 валюти євро, усього 1040 євро: EA, UD, UB, UE, S2, SD, UC, SD, UD, UD, UA, CA, U6, UE, SB, SI, NB, NA, ZC, ZD, EC, SE, M4, UD, UD, UB, UE, UD, UC, RA, MC, UF, UA, RA, RA, U1, UA, UC, P8, SF, UD, SE8, SB, EA, UD, EA, SA, XA, UA, XA, RB, X4;

-106 купюр номіналом 50 валюти євро, усього 5300 євро: ZC, SC, PB, Z2, P3, V3, V6, X5, X4, S1, S1, X9, X5, X53, WB, XB, SC, RA, EB, SN, PB, UD, X6, V3, S8, UD, D8, X4, S8, X1, Z2, EB, WA, SB, PB, ZB, ZC, WA, UA, WA616852664, S6, PB, ZC, S6, SB, PB, RA, S4, X6, S, S3, V3, X8, P6, S5, X5, X8, RB, X5, SA, D1, SS, S5, S3, WA, WA, W2, S7, PB, RC, X2, WA, RD, L2, PB, VA, SD, Z2, X1, S3, EB, F, RA, X5, S8, SD;

-грошові кошти в сумі 13 164 доларів США наступними купюрами:

-сто тридцять одна купюра номіналом 100 доларів з наступними номерами:

PF 96897952 G; PF 96897953 G; LC 65103653 A; PA 06989616 B; LF 01020056 G; HL 01748123 F; LE 15513326 D; LL 68411785 H; PE 11352034 C; MG 63045271 A; LB 59916474 W; MF 15244558 E; LB 64857040 H; LH 79825399 C; LL 03027675 J; LB 45261189 J; MB 80936536 A; LB 48709867 S; MF 15244557 E; JF 37071009 B; PB 32145048 D; MF 15244556 E; HB 77710501 L; KB 55726792 N; LB 34405014 D; LB 05120567 H; MG 59055536 A; MF 87007116 C; LH 57132332 A; HC 20203038 B; HB 91144363 L; KB 48515957 F; HB 07538371 K; KF 38015994 C; KE 56239980 A; KB 41333099 R; HB 48752371 R; KB 74117050 M; HK 32342848 C; KB 08852959 I; HC 06762778 B; KL 96313574 B; HK 06775801*; KB 43697155 J; PL 03753160 C; PB 38494738 M; PB 38494739 M; MK 33824532 C; MB 52004949 C; MJ 52140535 A; MJ 52140534 A; LL 68203491 A; KB 93753954 L; KB 93753953 L; KB 93753952 L; PF 15370954 H; PF 15370930 H; PF 15370951 H; KB 86385500 K; KB 86385568 K; HB 70661261 R; HI 41388244 A; MB 36732037 I; LK 77767109 C; MB 13494895 E; KB 71802642 K; HF 16290437 F; KH 43400718 A; KB 29874583 G; PB 72989028 G; PB 32145014 D; MB 17711950 M; HB 32102588 L; HF 42159741 C; HB 06619605 H; KB 86895947 L; HB 88007900 G; KJ 50709555 A; DB 62161137 B; HB 28496720 P; KK 95552139 A; KB 10132317 C; FK 15387463 A; DB 52060065 C; KB 11289788 I; HB 66843836 J; HC 02739548 A; KB 75097548 N; DF 11460768 A; KB 27879107 H; HB 11895057 H; KF 63381360 B; KK 66845481 C; KL 88882680 D; HB 92547312 G; HB 52807568 Q; KC 08255008 A; KL 48606796 B; KI 11116620 A; HF 07412934 F; HL 80284809 D; KC 31348229 A; HB 55140551 K; LE 42848638 D; LF 39743736 G; JF 37071010 B; MK 36966311 C; HC 19742146 A; CB 47068359 C; HB 13710534 N; KF 22935076 A; HK 30525049 C; KJ 48717956 A; HB 70661260 R; AB 40827119 F; AB 82650666 E; KB 23793568 K; HG 76019564 B; LP 16139314*; HD 13228708 B; KK 03057378*; KF 29429655 D; HD 28021652 A; KB 68094025 N; KB 66652471 L; LL 27705047 F; LB 82824994 R; KK 77378641 B; HB 68640090 N;

-одна купюра номіналом 20 доларів США з номером JD 45719870 C;

-одна купюра номіналом 10 доларів США з номером MK 60300765 A;

-шість купюр номіналом 5 доларів США з номерами: B 46450493 E; B 76359779 A; ML 63436750 J; JB 40228954 A MF 65103954 B; FI 05700612 A;

-чотири купюри номіналом 1 долар США з номерами: L 75534025 U; E 69987625 D; L 41120576 P; B 25042201 E.

-флешкартка Kingston на 64 gb,

-банківські картки: Приватбанку № НОМЕР_1 , Приватбанку № НОМЕР_2 ; Монобанку № НОМЕР_3 ; Монобанку № НОМЕР_4 ; Монобанку № НОМЕР_5 ; Приватбанку № НОМЕР_6 ; Bank Visa Classic № НОМЕР_7 ;

-планшет Ipad Pro MLMV2RK/A, серійний номер: НОМЕР_8 ;

-ноутбук «Asus» SN: K9N0CХ16949039C;

-блокнот з чорновими записами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1