Справа № 369/9653/23
Провадження № 1-кп/369/2021/23
В И Р О К

іменем України

29.09.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000598 від 17.07.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

29.05.2022 близько 20 години ОСОБА_5 перебував на території подвір`я свого тимчасового місця проживання по АДРЕСА_3 , де в нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з сусідом ОСОБА_4 , який перебував біля паркану домоволодіння, виник конфлікт та сварка, під час якої ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись мотивом, що ґрунтувався на раптово виниклих особистих неприязних стосунках із ОСОБА_4 , пішов до будинку, звідки вийшов з ножем. В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що нанесення удару ножем по руці є небезпечним для здоров`я, з метою заподіяння умисного тілесного ушкодження, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді нанесення легких тілесних ушкоджень, посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, наніс ножем ОСОБА_4 один удар у нижню третину лівого передпліччя, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани нижньої третини лівого передпліччя, яка є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння рани необхідний термін більше 6, але менше 21 дня.

Крім того ОСОБА_5 , маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого, в подальшому, Указом Президента від 12.08.2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб з 05.30 23.08.2022 року, 22.09.2022 року о 14.13, перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину № 356/1 ТОВ «Фора», який розташований за адресою: площа Михайлівська, 6, м. Боярка, Фастівський район, Київської області, викрав продукти харчування (торт, сардини, картоплю, хліб, смакову приправу), а також лосьйон після гоління, які склав в корзину для покупців, та в такий спосіб виніс товар за лінію кас магазину, не розрахувавшись на нього.

З місця вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 зник, викрадений розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій юридичній особі майнової шкоди у розмірі 586,39 грн.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, пояснив, що дійсно під час сварки ножем, який він мав при собі, завдав легкого поранення сусіду ОСОБА_6 . Фощану, продукти викрав, оскільки хотів їсти. У вчиненому щиро розкаявся, надав характеристику, відповідно до якої він перебуває в реабілітаційному центрі, де працює та молиться, змінив свій спосіб життя.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_4 охарактеризував обвинуваченого ОСОБА_5 виключно негативно як невиправну особу та пояснив, що під час чергової сварки 29.05.2022 року ОСОБА_7 . ОСОБА_8 завдав йому ножового поранення великим ножем, після чого потерпілий викликав поліцію. К. Фощан наполягав, що обвинувачений заслуговує на суворе покарання та повинен бути ізольований від суспільства. Також пояснив, що у жовтні 2022 року ОСОБА_7 . ОСОБА_8 виїхав з сусідського будинку, після чого жити стало значно спокійніше.

Судовий розгляд відбувався у відсутність представника потерпілої юридичної особи, який до суду не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений у передбачений законом спосіб.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено з допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого йому обвинувачення доведена повністю, тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, його характеристики за місцем проживання та за даними реабілітаційного центру, а також те, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставиною, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, суд, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_5 діяння та дані, які характеризують його особу, робить висновок, що обвинуваченому за вчинений кримінальний проступок слід призначити покарання у виді обмеження воді, за вчинений тяжкий злочин у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання суд призначає за правилами ст. 70 КК України.

Крім того суд робить висновок, що виправлення та перевиховання обвинуваченого може відбутися без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації, оскільки ОСОБА_9 наразі перебуває в реабілітаційному центрі, що позитивно впливає на його поведінку та соціалізацію, а тому ухвалює рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування остаточного покарання з випробуванням.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі диски з камер відеонагляду залишити в матеріалах прокурора, ніж, переданий до камери зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_10