Справа № 146/1074/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 07 липня 2023 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марківка Томашпільського району Вінницької області, українця громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому не людському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст. 1 п. 14 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 1 п. 17 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство це - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб подружжя.

Так ОСОБА_5 умисно систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживає у будинку по АДРЕСА_2 , так як, він не одноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи підгрунтя вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлювався в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та спричиненні тілесних ушкоджень, тим самим викликав у останньої морально-психологічні страждання.

Так, 22 грудня 2022 року біля 21 год 30 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_4 , а саме висловлювався нецензурними словами, ображав, вів себе зухвало, шарпав за одяг, на прохання заспокоїтися не реагував.

За вказані дії ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до постанови Томашпільського районного суду № 146/131/23 від 25 січня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, 16 січня 2023 року біля 17 год. 40 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_4 повторно протягом року, а саме виражався нецензурною лайкою, вчиняв суперечку, чим завдав психологічної шкоди потерпілій.

02 лютого 2023 року біля 20 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_4 яке виразилося у тому, що він її ображав, кричав, обзивав нецензурними словами, повторно протягом року.

Крім того, 03 лютого 2023 року біля 20 год. 50 хв. в АДРЕСА_2 ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_4 , а саме виражався нецензурною лайкою, кричав на прохання заспокоїтися не реагував.

За вказані дії ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до постанови Томашпільського районного суду № 146/189/23 від 13 лютого 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні даних адміністративних правопорушень та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Крім того, 05 березня 2023 року о 00 год. 06 хв. ОСОБА_5 у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру в ході якого останній висловлювався нецензурною лайкою відносно своєї дружини ОСОБА_4 винесено терміновий заборонний припис серії АА № 099047 про залишення місця проживання (перебування) постраждалої особи зща адресою. АДРЕСА_2 терміном на 2 доби з 00 год. 06 хв. 06 березня 2023 року до 00 год. 00 хв. 08 березня 2023 року.

За систематичне вчинення вказаних фактів домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідно до вироку Томашпільського районного суду від 20 червня 2023 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено останньому покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин.

Будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та продовжив систематично вчиняти відносно своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, яке призводить до фізичних та психологічних страждань ОСОБА_4 та погіршення якості її життя.

Зокрема 07 липня 2023 року ОСОБА_5 діючи умисно усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , де проживає спільно із смвоєю дружиною ОСОБА_4 вчинив фізичне насильство, відносно останньої, яке виразилося у тому, що він умисно, притиснув ОСОБА_4 до стіни та утримував її руками, за обидві руки в області передпліч спричинивши цим їй тілесні ушкодження у вигляді синців обох передпліч.

Вказані дії ОСОБА_5 супроводжувалися із психологічним насильством відносно ОСОБА_4 яке виразилося у тому, що він нецензурно висловлювався в її адресу, залякував, погрожував фізичною розправою, кричав та на прохання заспокоїтися не реагував.

Враховуючи викладені обставини систематичні протиправні дії ОСОБА_5 призвели до фізичних та психологічних страждань ОСОБА_4 та погіршення якості її життя вона перебуває у пригніченому тривожному стані та хоче захиститися від насильства.

Таким чином ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України, тобто домашнє насильство, яке полягає в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства, щодо своєї дружини, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом, допитом потерпілої та характеризуючими матеріалами.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого потерпілої та характеризуючими даними.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 пояснив, що він п`ять разів притягувався до адміністративної відповідальності та один раз до кримінальної відповідальності, через сварки із потерпілою. Також вказав, що коли вживає спиртні напої вчиняє сварки із ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 вчиняє сварки коли приходить додому у стані алкогольного сп`яніння. Зазначила, що через сварки з обвинуваченим неодноразово зверталася до поліції.

Дії ОСОБА_5 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство, яке полягає в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства, щодо своєї дружини, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2023 року яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин, з яких він наразі відпрацював 46 годин.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є не тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, компрометуючі матеріали відсутні на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, з якої вбачається, що на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони.

З клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу сторона обвинувачення не зверталася.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат у справі немає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 червня 2023 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1