ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/4280/20 Номер провадження 11-кп/814/1080/24Головуючий у 1-й інстанції с. ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000860 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Башилове Близнюківського району, Харківської області, громадянину України, із незакінченою вищою освітою, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше одноразово судимому, обвинуваченому за ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 09 лютого 2024 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Донецьк Донецької області, громадянину України, одруженому, із середньою освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимому, обвинуваченому за ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 09 лютого 2024 року.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, громадянину України, не одруженому, із вищою освітою, проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимому, обвинуваченому за ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту на 60 днів до 09 лютого 2024 року із покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Так, обвинувачені, у складі організованої групи, 17.07.2020 близько 16 год. 40 хв., перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_5 за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 , поворно, з корисливим мотивом, висловили вимогу ОСОБА_10 , а потім його батьку ОСОБА_11 про передачу грошових коштів у сумі 20 000 доларів США (545 400 грн.) з погрозою застосування насильства над потерпілим ОСОБА_10 , якого обвинувачені того ж дня незаконно позбавили волі та продовжували утримувати з метою реалізації свого злочинного плану на заволодіння чужим майном шляхом вимагання.

Своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, тяжкістю покарання і наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд зазначив, що будь-які докази, які б підтверджували неможливість перебування обвинувачених під вартою у матеріалах кримінального провадження відсутні.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що прокурор не надав доказів, які підтверджують наявність, передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Просить взяти до уваги, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а саме дружину та двох малолітніх дітей на утриманні, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. ОСОБА_8 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, а саме матір та неповнолітнього брата.

Звертає увагу, що свідки та потерпілі проживають в іншому районі Харківської області, тому у обвинувачених немає можливості впливати на них.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0000860 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, при обранні запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, що у матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які підтверджують неможливість застосування даного запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №1122 від 21.11.2012 затверджено Порядок надання екстреної медичної допомоги особам, узятим під варту або яким призначено покарання у виді позбавлення волі, відповідно до якого зазначеним особам безперешкодно надається медична допомога у закладах охорони здоров`я відповідно до специфіки захворювання.

Також місцевий суд правомірно взяв до уваги, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, обґрунтовано звернувши увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому правопорушенні, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Крім того, непереконливими є доводи захисника, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні чи суттєво зменшилися, у зв`язку з тим, що обвинувачені, потерпілі та свідки проживають в різних районах Харківської області, оскільки при встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст.ст. 352, 353 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потеріплих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, оскільки судовий розгляд не завершений та суд вправі допитувати учасників провадження повторно або додатково, досліджувати докази для об`єктивного встановлення фактичних обставин справи, незалежно від місця проживання кожного із учасників судового провадження.

Твердження захисника про наявність у обвинувачених постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків та також не свідчать про зменшення ризиків, на які посилається суд першої інстанції.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на теперішній час не зменшилися.

Крім того, відповідно до роз`яснень ВС №1/0/2-22 від 03 березня 2022 року, як відповідний ризик колегією суддів враховано запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені захисником доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2023 року, щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4