КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/1930/19 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/689/2023 Доповідач ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою т.в.о. прокурора м. Києва ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 14 січня 2020 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 14 січня 2020 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26 травня 2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнився 16 червня 2016 року по відбуттю строку покарання;

- 18 березня 2019 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту;

- 08 травня 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання у виді 4 місяців арешту, покарання відбуте повністю,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з вироком суду, 16 квітня 2018 року приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_12 та, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. П. Усенка, 8 у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме: планшета марки «Bravis», який належав ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність та суспільну-небезпечність своїх дій та намірів, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, намагався зірвати з плеча сумку у гр. ОСОБА_13 , однак не зміг цього зробити, оскільки потерпілий тримав її біля себе та не відпускав. Після чого, ОСОБА_9 дістав з вищевказаної сумки планшет марки «Bravis», приблизною вартістю 2829 гривень, та діючи відкрито для гр. ОСОБА_12 , раптово побіг в невідомому напрямку, при цьому утримуючи при планшет марки «Bravis».

Після чого ОСОБА_9 викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_12 , матеріальної шкоди на суму 2829 гривень.

В апеляційній скарзі т.в.о. прокурора м. Києва ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, просив вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у виді 4 років позбавлення волі.

При цьому апелянт вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає в тому, що суд безпідставно застосував вимоги ст. 75 КК України та необґрунтовано звільнив ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Так, на думку апелянта, поза межами увагу суду, без належної оцінки залишились дані про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого. Судом не надано належної оцінки тому, що обвинувачений раніше неодноразово засуджувався за вчинення злочинів проти власності, призначене покарання за попереднім вироком у виді 4 місяців арешту відбував реально та відбув повністю, однак, маючи не зняту та не погашену судимість, знову вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому, заходи кримінальної репресії не призвели до позитивних змін в його особистості і не створили у нього готовності до самоскерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що доводить схильність обвинуваченого до вчинення злочинів, в тому числі, проти власності, а також бажання незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, а тому виправлення обвинуваченого без реального позбавлення волі на певний строк не можливо.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, а визнання вини обвинуваченим, затриманим після вчинення злочину, свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_9 за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України та призначення покарання у виді 4 років позбавлення волі в апеляційній скарзі прокурора не заперечується.

Хоча в апеляції прокурора міститься прохання про скасування вироку щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання, проте прокурор просить призначити обвинуваченому таке ж покарання, як призначив суд першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання, тому апеляція прокурора не може бути задоволена у повному об`ємі.

Колегія суддів, вважаючи слушними доводи апеляційної скарги прокурора стосовно неправильного застосування кримінального закону у зв`язку з відсутністю підстав для застосування вимог ст. 75 КК України, приходить до висновку про необхідність скасування вироку в частині звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання на підставі вказаного закону.

У вироку щодо ОСОБА_9 суд, посилаючись на обставини справи, щире каяття обвинуваченого та дані про його особу, зокрема, щодо стану здоров`я, наявність утриманців, хворої малолітньої дитини, вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Разом з тим, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання суду належало врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, та дані про особу обвинуваченого.

Так, згідно з матеріалами провадження ОСОБА_9 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні тяжкі злочини проти власності, після звільнення від відбування покарання, маючи не зняту та непогашену судимість знову вчинив новий корисливий злочин.

Такі обставини, на думку колегії суддів, не дають підстав вважати, що існує можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому рішення про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням є безпідставним.

Оскільки рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є необґрунтованим та не відповідає вимогам вказаної статті, то вирок суду в частині звільнення від відбування покарання та застосування вимог ст. 76 КК України підлягає до скасування.

Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - щире каяття, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, а визнання вини обвинуваченим, який був затриманий після вчинення злочину, свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є підставою для ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

Отже, вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 14 січня 2020 року щодо ОСОБА_9 підлягає до скасування в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з постановленням апеляційним судом свого вироку, за яким ОСОБА_9 має відбувати покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком суду першої інстанції, та у зв`язку з цим до скасування підлягає рішення щодо обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_9 необхідно рахувати з моменту затримання під час приведення вироку до виконання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу т.в.о. прокурора м. Києва ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 14 січня 2020 року, щодо ОСОБА_9 скасувати в частині звільнення від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

В решті вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 січня 2020 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання під час приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4