Справа № 190/102/24
Провадження №1-в/190/22/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ПВК 122 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник ДУ «ПВК №122» ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, зо засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому вважають, що останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Вислухавши думку прокурора, засудженого, представника ПВК № 122, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 301, ч. 5 ст. 301, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2018 року остаточно до відбуття покарання визначено 8 років позбавлення волі.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , останній довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 04.01.2024 року засуджений ОСОБА_4 має два заохочення, стягнень не має.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, суд, приходить до висновку про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_4 під час відбуття всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує, що ОСОБА_4 є особою раніше неодноразово судимою, засуджувався до покарання у виді позбавлення волі, втім належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини. Наведене свідчить про те, що останній схильний до системної протиправної поведінки, його особа має стійку антисоціальну спрямованість, а виправлення цього засудженого до повного відбуття призначеного покарання має беззаперечно підтверджуватись вагомими доказами, яких не вбачається.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1