ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2448/23 Справа № 235/52/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Колегії суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0000070, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені слідчим суддею 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 про арешт майна. Накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 190 (сто дев`яноста) гривень, грошові кошти в сумі 59 200 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті) гривень, грошові кошти в сумі 7 200 (сім тисяч двісті) доларів США, грошові кошти в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) евро, грошові кошти в сумі 2 400 (дві тисячі чотириста) доларів США, грошові кошти в сумі 220 500 (двісті двадцять тисяч п`ятсот) гривень, вилучені 12.10.2023 року в ході проведення обшуку житла ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи рішення слідчий суддя зазначив, що вилучені грошові кошти є тимчасово вилученим майном, можуть були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та / або є доходами від них,є речовими доказами та на них може бути накладений арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти, які були вилученні в процесі обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 та повернути їх ОСОБА_10 .

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що суд безпідставно не прийняв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 мешкає разом з батьками у приватному будинку, який належить його батькові ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, та знаходиться на повному його утриманні, оскільки тривалий час ніде не працював, а все майно, що знаходиться у домоволодінні є власністю ОСОБА_10 . Звертає увагу, що вилучення коштів відбувалось із сейфу, який знаходився у кімнаті батька, від якого ключі були лише у батька, і який на прохання працівників поліції відмикав теж батько. Окрім грошей у даному сейфі перебувало ще і інше майно та документи, що свідчить про те, що сейфом користувався лише батько та в ньому знаходилась його власність. Вважає, що суд безпідставно відмовив у допиті ОСОБА_10 та його дружини, які б могли пояснити походження грошових коштів. Вважає, що суд порушив норми ст. 48 Конституції України, залишивши родину ОСОБА_11 без коштів для існування.

Позиції сторін в суді :

В апеляційному суді захисник ОСОБА_7 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Прокурор просив залишити без змін рішення слідчого судді.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, клопотання слідчого про арешт майна та наданні до нього матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 в січні 2023 року, точної дати слідством не встановлено, маючи досвід незаконного збуту наркотичних засобів, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вирішив знову займатись незаконним збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, на території м. Курахове, Покровського району, Донецької області, використовуючи при цьому методи конспірації, збуваючи вказаний наркотичний засіб обмеженому колу осіб.

Діючи з цією метою, ОСОБА_8 вступив в злочину змову спрямовану на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон на території м. Курахове, Покровського району, Донецької області з раніше йому знайомими: мешканцем м. Дніпро ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем м. Курахове, Покровського району, Донецької області ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а пізніше ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередньо домовившись про те, що ОСОБА_12 буде в м. Дніпро незаконно придбавати наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та на транспортному засобі перевозити його ОСОБА_8 в м. Курахове, Покровського району, Донецької області, з метою подальшого збуту. Отриманий вказаний наркотичний засіб, ОСОБА_8 буде фасувати на дози, так звані «чеки», частину якого буде збувати особисто обмеженому колу осіб з числа своїх знайомих за ціною 900 гривень за дозу, так званий «чек», а частину для подальшого збуту буде передавати ОСОБА_13 (пізніше ОСОБА_14 ), який буде незаконно збувати отриманий від ОСОБА_8 наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, обмеженому колу осіб з числа своїх та спільних зі ОСОБА_8 знайомим, за ціною 900 гривень за дозу, так званий «чек», підвищуючи тим самим обіг збуту наркотичного засобу та отримані від незаконного збуту наркотичного засобу прибутки. Грошові кошти, отримані від незаконного збуту наркотичного засобу, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 розподіляли між собою.

Так, 15.04.2023, приблизно о 12:50 год. «оперативний покупець» ОСОБА_15 , який діяв під вигаданими анкетними даними, під контролем працівників поліції, з метою придбання наркотичного засобу, підійшов до двору будинку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вийшов ОСОБА_8 , з яким вони почали спілкуватись. В ході бесіди, приблизно о 13:00 год. ОСОБА_8 запросив ОСОБА_15 зайти до двору свого будинку за місцем мешкання, за вищевказаною адресою, де ОСОБА_15 передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 900 гривень, отримані від співробітників поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. Отримавши грошові кошти, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб, незаконно, повторно, раніше вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України збув «оперативну покупцю» ОСОБА_15 паперовий згорток з порошкоподібною речовиною масою 0,1776г, яка згідно висновку експерта містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса метадону (фенадону) у порошкоподібній речовині складає 0,0243г.

Крім того, 19.06.2023, приблизно о 07:53 год., на блокпосту № 006, розташованому на межі Донецької та Дніпропетровської областей, в районі с. Кам`янка, Донецької області, працівниками поліції зупинений транспортний засіб «KIA CERATO», чорного кольору, номер та серія знаку НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 та в ході негласного отримання зразків необхідних для порівняльного дослідження, у вказаному транспортному засобі вилучено кристалічну речовину білого кольору масою 1,19060г, в якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол). Маса метадону склала 0,33350г у перерахунку на основу, маса дифенгідраміну (димедролу) склала 0,22388г у перерахунку на основу. Наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, маса якого не встановлена, але в перерахунку на основу складає не менше 0,40004г, ОСОБА_12 19.06.2023 незаконно перевіз ОСОБА_8 з метою подальшого збуту, за попередньою змовою групою осіб.

Після того, 21.06.2023, приблизно о 10:26 год. «оперативний покупець» ОСОБА_15 , який діяв під вигаданими анкетними даними, під контролем працівників поліції, за попередньою домовленістю зі ОСОБА_8 , з метою придбання наркотичного засобу підійшов до двору будинку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , де передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 900 гривень, отримані від співробітників поліції для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки. Отримавши грошові кошти, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб, незаконно, повторно, раніше вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України збув «оперативну покупцю» ОСОБА_15 паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,26877г, в якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол). Маса метадону склала 0,06654г у перерахунку на основу, маса дифенгідраміну (димедролу) склала 0,05423г у перерахунку на основу.

Кристалічна речовина білого кольору масою 1,19060г, яка вилучена 19.06.2023 в ході проведення негласного отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження у транспортному засобі під керуванням ОСОБА_12 та кристалічна речовина білого кольору масою 0,26877г, вилучена 21.06.2023 у ОСОБА_15 в ході проведення оперативної закупки у ОСОБА_8 могли мати єдине джерело походження.

Крім того, 12.10.2023, в період часу з 16:20 год. до 19:42 год., в ході обшуку транспортного засобу «KIA CERATO», чорного кольору, номер та серія знака НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , який проводився на території блокпосту № НОМЕР_2 , розташованому на межі Донецької та Дніпропетровської областей, в районі с. Кам`янка, Донецької області, виявлено та вилучено два зіп-пакета із полімерного матеріалу з кристалічною речовиною, з яких були відібрані зразки, які містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який ОСОБА_12 незаконно, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 перевозив з метою подальшого збуту.

13.10.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

12.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.10.2023 за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого вилучені грошові кошти, а саме:

- грошові кошти в сумі 190 (сто дев`яноста) гривень;

- грошові кошти в сумі 59 200 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті) гривень;

- грошові кошти в сумі 7 200 (сім тисяч двісті) доларів США;

- грошові кошти в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень;

- грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) евро;

- грошові кошти в сумі 2 400 (дві тисячі чотириста) доларів США;

- грошові кошти в сумі 220 500 (двісті двадцять тисяч п`ятсот) гривень.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 офіційно ніде не працевлаштований, на протязі тривалого часу займається незаконним збутом наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, отримуючи від цього нелегальні прибутки та таким чином в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вищевказані грошові кошти отримані ОСОБА_8 від незаконного збуту наркотичних засобів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатньо підстав вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є в тому числі гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_16 від 13.10.2023 грошові кошти, вилучені 12.10.2023 в ході проведення обшуку житла ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , обгрунтовано визнано речовими доказами.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З метою збереження конфіскації майна як виду покарання прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти.

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2023 року клопотання прокурора ОСОБА_9 про арешт майна задоволено. Накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти в сумі 190 (сто дев`яноста) гривень, грошові кошти в сумі 59 200 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті) гривень, грошові кошти в сумі 7 200 (сім тисяч двісті) доларів США, грошові кошти в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) евро, грошові кошти в сумі 2 400 (дві тисячі чотириста) доларів США, грошові кошти в сумі 220 500 (двісті двадцять тисяч п`ятсот) гривень, вилучені 12.10.2023 року в ході проведення обшуку житла ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того колегія суддів зважує і на ту обставину, що постановою органу досудового розслідування від 13 жовтня 2023 року, грошові кошти, вилучені 12.10.2023 року в ході проведення обшуку житла за місцем мешкання ОСОБА_8 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000070 від 01.02.2023 року та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження в якості речових доказів (а.п.41-42).

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, якою визначено кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру, встановлено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, крім іншого, дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вилучені при проведені обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 грошові кошти.

Підставами для задоволення клопотання прокурора про арешт майна у вищезазначеній частині слідчим суддею в оскаржуваному рішенні зазначено необхідність забезпечення подальшої можливої конфіскації майна, що відповідає змісту положень п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, які передбачають мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Доводи сторони захисту про те, що досудовим слідством не встановлено, що джерело походження вилучених грошових коштів, на які накладений арешт, є предметом злочину чи отримані незаконним шляхом не є достатньо обґрунтованими, оскільки досудове розслідування не завершено, а на даному його етапі в контексті ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, речові докази, на які накладений арешт відповідно до ухвали слідчого судді, відповідають його меті.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неврахування слідчим суддею, що вилучені грошові кошти, на які було накладено арешт, належать батьку підозрюваного та позбавлять його родину коштів для існування, були предметом розгляду в суді, та їм слідчий суддя надав правильну та повну оцінку, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді, що з урахуванням розміру пенсій батьків підозрюваного у загальній сумі 140 792,47 грн. на рік, вилучені грошові кошти в розмірі 313 890 грн., та валютних цінностей у гривневому еквіваленті 465 727,80 грн., а всього на загальну суму 779 617,80 грн., при умові відсутності витрат на харчування, одяг, комунальні послуги, батьки підозрюваного могли би зібрати за 5 років 6 місяців.

Під час апеляційного розгляду не було встановлено доказів того, що ці грошові кошти отримані добросовісними набувачами у передбачений законом спосіб та не отримані злочинним шляхом, відсутні виписки з банку, квитанції про купівлю валюти та інші документи, які підтверджують правомірність володіння батьками підозрюваного цими грошовими коштами.

Доводи сторони захисту щодо відмови слідчим суддею у допиті батьків підозрюваного як свідків для встановлення походження грошових коштів, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про арешт суд не вправі визначати право власності за будь-якою особою, а спір про належність речей вирішується в порядку цивільного судочинства (постанова ККС ВС від 09 квітня 2020 року у справі №676/2199/19). Натомість, на підставі фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, перевіряються відомості про належність особі майна, щодо якого вирішується питання про арешт.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на грошові кошти в рамках кримінального провадження №0000070 не може прийматися до уваги.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0000070, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна на грошові кошти залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4