ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001316, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 лютого 2024 року, без визначення застави.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; здійснення впливу на потерпілого, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінальне правопорушення.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вказує, що зазначені прокурором ризики не доведені. Зазначає, що відсутність, за ствердженнями прокурора, міцних соціальних зв`язків, спростована наданими доказами, які характеризують ОСОБА_6 як людину, яка перебуває у шлюбі, має на утриманні неповнолітню доньку та тещу похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, бере активну участь у волонтерській діяльності громади. Також вказує на відсутність намагання вчинення підозрюваним ОСОБА_6 вчиняти інші дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши їх доводи, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів справи слідує, що 19 грудня 2023 року до ЄРДР за № 0001316 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

20 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа причетна до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 грудня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19 грудня 2023 року; протоколом демонстрації відеозапису від 20 грудня 2023 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується наявність ризику переховування від слідства або суду, зважаючи, в тому числі на тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, яке є тяжким, і покарання за яке передбачено до 8 років позбавлення волі.

Поряд з цим, не є обґрунтованими і належним чином вмотивованими визначені слідчим суддею ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; здійснення впливу на потерпілого, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурором як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не було доведено існування перелічених вище ризиків, оскільки не було надано доказів того, що підозрюваний ОСОБА_6 вчиняв будь-які дії на перешкоджання ведення досудового розслідування, вчиняв тиск на учасників кримінального провадження, свідків, перешкоджав слідству будь-яким іншим чином, чи вчиняв дії щодо ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, відсутні підстави для ствердження про існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, з посиланням на те, що він допустив грубе порушення ПДР України, зокрема агресивну манеру водіння, перевищивши допустиму у місті швидкість, оскільки з матеріалів справи не встановлено, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної або адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведених обставин, особи підозрюваного, який має постійне тривале місце проживання, міцні соціальні зв`язки: перебуває у шлюбі, має уртиманців, позитивно характеризується за місцем проживання, бере активну участь у волонтерській діяльності громади, зокрема, приймає активну участь в матеріальній та фізичній допомозі Благодійному фону Турбота-П в організації волонтерської допомоги підрозділам ЗСУ, працює на волонтерських засадах на СТО посаді слюсара, де ремонтує військову техніку, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також приймаючи до уваги недоведеність прокурором недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст. 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту в нічний час цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

За наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, з постановлянням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001316, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку наступного дня, за адресою проживання: АДРЕСА_2 , строком до 16 лютого 2024 року.

Покласти до 16 лютого 2024 року на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у визначений ними час; не відлучатися у визначений час із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4