Провадження № 1-кп/369/2359/23
В И Р О К

іменем України

17.11.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінальне провадження № 000447 від 11.09.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, має загальну середню освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, в середині травня 2022 року (більш точної дати та часу не встановлено), через всесвітню мережу «Інтернет» замовив підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 на власні анкетні дані, чим сприяв у підробленні документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і надає право керування транспортними засобами, з метою власного використання на підтвердження права водіння транспортними засобами.

В подальшому ОСОБА_5 в м. Києві на зупинці «Академмістечко» зустрівся з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , від якого отримав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 на власні анкетні дані та користувався таким підробленим документом до 15.50 11.09.2023 року до моменту, коли був зупинений поблизу будинку № 27/7 по вул. Грушевського в м. Боярка Фастівського району Київської області під час керування автомобілем марки «Mersedes Benz», н/з НОМЕР_3 , працівниками поліції, яким надав підроблене посвідчення водія як документ, який посвідчує його право керування транспортними засобами.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/48776-ДД від 03.10.2023 року бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_7 , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_5 , складену в присутності захисника ОСОБА_9 , відповідно до якої ОСОБА_8 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють встановлені обставини кримінальних проступків, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акта в судовому засіданні без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд роюить висновок, що вина ОСОБА_10 доведена в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підроблені офіційного документа та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання підробленого офіційного документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує, що кримінальні правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України відносяться до кримінальних проступків, ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За наведеного суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинені кримінальні правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу, оскільки вважає, що обвинувачений заслуговує саме на таке покарання та штраф буде достатнім процесуальним примусом для запобігання порушенню ОСОБА_5 закону в майбутньому.

Остаточне покарання призначається на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 302, 369, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десяти) грн. в дохід держави;

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України штраф у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням ОСТАТОЧНО призначити ОСОБА_12 покарання штраф у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири) грн. процесуальних витрат у кримінальному провадженні № 0000447.

Речовий доказ у справі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку надсилається прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_13