Справа № 583/529/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2024 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання т.в.о. начальника слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000103 від 03.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановила:

05.02.2024 до суду надійшло зазначене клопотання, згідно якого т.в.о. начальника слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області просить накласти арешт на майно, вилучене 02.02.2024 в ході огляду місця події, а саме наавтомобіль Chevrolet Lachetti, державний номерний знак НОМЕР_1 ; мобільний телефон VIVO, у пошкодженому стані, з невстановленими ІМЕІ та SIM карткою; мобільний телефон POCO моделі М2102J20SG, з невстановленими ІМЕІ та SIM -карткою; ноутбук SONY, з невстановленими номером; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 виданий 19.09.2005; військовий квиток на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 . Вимоги за клопотанням вмотивовані тим, що 02.02.2024 приблизно о 20.00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій в/ч НОМЕР_4 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lachetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , без пасажирів, рухаючись по автомобільний дорозі Р-46 «Харків-Охтирка», неподалік від с. Прокопенкове Краснокутської селищної громади Богодухівського району Харківської області, у територіальних межах Охтирського району Сумської області, не впорався з керуванням та допустив зіткнення із захисним габіоном, внаслідок чого загинув на місці події.В ході огляду місця події від 02.02.2024 працівникам поліції вилучено вказані у клопотанні речі. Таким чином, вилучені речі можуть мати значення для розслідування кримінального провадження в якості речових доказів, зберегли на собі сліди злочину, а тому є необхідність у накладенні на них арешту.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали, просили його задовольнити.

В даному випадку слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого, прокурора та власника майна, без здійснення фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що Охтирським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 03.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі «Харків-Охтирка» між Харківською та Сумською областю, внаслідок якої загинув ОСОБА_5 .

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.02.2024, проведеного на автодорзі Р-46 між Сумською та Харківською областями виявлено та вилучено автомобіль марки «Chevrolet Lachetti», державний номерний знак НОМЕР_1 , у пошкодженому стані; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_2 , виданий 19.09.2005; військовий квиток серії НОМЕР_3 ; мобільний телефон POCO; мобільний телефон VIVO; ноутбук SONY.

Постановою т.в.о. начальника слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 від 03.02.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000103 від 03.02.2024 та передано на зберігання на майданчик та до камери речових доказів Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог п. 7 ч. 3 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З наведеного вбачається, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

Разом з тим, встановлено відсутність правових підстав в накладенні арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , оскільки хоча такий документ і може містити відомості, які мають значення для кримінального провадження, однак вони можуть бути здобуті слідчим у інший передбачений КПК спосіб, у тому числі з інших джерел або завдяки застосуванню іншого заходу забезпечення кримінального провадження. Таким чином накладення арешту на паспорт громадянина України не відповідає потребам досудового розслідування, у зв`язку з тим, що він не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що вилучене майно, про накладення арешту на яке порушується питання у клопотанні, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 02.02.2022, а саме на автомобіль марки «Chevrolet Lachetti», державний номерний знак НОМЕР_1 ; мобільний телефон «VIVO», у пошкодженому стані, з невстановленими ІМЕІ та SIM карткою; мобільний телефон «POCO» моделі М2102J20SG, з невстановленими ІМЕІ та SIM -карткою; ноутбук «SONY», з невстановленими номером; військовий квиток на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , шляхом обмеження права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

В іншій частині вимог за клопотанням відмовити.

Виконання ухвали покласти на т.в.о. начальника слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1