ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2956/23 Номер провадження 11-кп/814/2490/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника колонії ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та т.в.о. начальника державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» ОСОБА_10 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке відносно засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, тимчасово не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Світловодського міськрайонного суду від 16 жовтня 2009 року за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт;

- вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 березня 2013 року за ч.1 ст.185 до штрафу в розмірі 850 грн.;

- вироком Світловодського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року за ч.1 ст.185 КК України 120 годин громадських робіт;

- вироком Олександрійського міськрайонного суду від 28 березня 2016 року за ч.1 ст.185, 71 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.;

- вироком Світловодського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.;

- вироком Світловодського міськрайонного суду від 31 травня 2016 року за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на 1 (один) рік. Відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік;

- вироком Світловодського міськрайонного суду від 14 травня 2018 року за ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на 3 (три) роки 1 (один) місяць. Звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 28 вересня 2018 року;

- вироком Світловодського міськрайонного суду від 19 листопада 2019 року за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на 3 (три) роки. Відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік;

- вироком Світловодського міськрайонного суду від 05 лютого 2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, із застосуванням ст.70 КК України до позбавлення волі на 3 (три) роки 2 (два) місяці. Відповідно до статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки;

по даній справі засуджений вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2021 року за ч.2 ст.185 КК України, ч.1 та ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Приймаючи вказане рішення, суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово судимий і під час відбування покарання мав нестабільну поведінку, тому суд вважав , що подання на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі є передчасним, а тому не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання та замінити засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким- у виді виправних робіт на строк, що залишився, по місцю роботи з відрахуванням щомісячно 20% заробітку в дохід держави.

Вказує, що засуджений за час відбування позитивно характеризується, працевлаштований, а тому до останнього можливо застосувати більш м`яке покарання у виді виправних робіт.

Також з апеляційною скаргою звернувся т.в.о. начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» ОСОБА_11 , який просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_7 замінити невідбуту частину покарання на більш м`яке у вигляді виправних робіт з відрахуванням в доход держави 20% із суми заробітку.

Зазначає, що стягнення були накладені на ОСОБА_7 , коли останній перебував в слідчому ізоляторі та на даний час погашені, в установленому законом порядку, а засуджений за весь час відбування покарання в установі виконання покарань характеризується позитивно, з перших днів працевлаштований на виробництві установи має 6 заохочень, стягнень не має.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженого, захисника та представника колонії на підтримку апеляційних скарг, заперечення прокурора проти апеляційних скарг, перевірила матеріали судового провадження й особової справи, обговорила доводи апеляційних скарг та дійшла висновку про те, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, рішення про відмову у задоволенні подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, є правильним з огляду на таке.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі у місцях позбавлення волі знаходиться з 22.12.2020 року.

З 24.12.2020 перебував в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», де характеризувався негативно, за порушення вимог режиму утримання було накладено 7 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Заохочення не мав.

З 24.12.2021 відбуває покарання в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)».За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, працевлаштований на виробничих майстернях установи, має 6 заохочень, стягнень не має. Вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою. Має заборгованість по виконавчим листам -128547,80 грн.

Рішенням комісії Дежавної установи «Божковська виправна колонія (№16)» від 14.01.2022 засудженому відмовлено в застосуванні ст.100, 101 КВК України.

Рішенням комісії Дежавної установи «Божковська виправна колонія (№16)» від 21.02.2022 засудженому відмовлено в застосуванні ст.82 КК України.

Рішенням комісії Дежавної установи «Божковська виправна колонія (№16)» від 31.08.2022 засудженому відмовлено в застосуванні ст.81 КК України.

Питання щодо можливого застосування ст. 82 КВК України, було розглянуто комісією установи 31.07.2023, прийнято рішення звернутись до суду для вирішення питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт.

Аналізуючи дані про особу засудженого, про що зазначається в характеристиці установи, неможливо достеменно стверджувати про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

Колегія суддів враховує, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, отримав 6 заохочень, працевлаштований, але разом з цим при ознайомленні з матеріалами особової справи судом встановлено, що ОСОБА_7 за час перебування в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» мав не 5 стягнень, як про це вказано в поданні Державної установи та в ухвалі місцевого суду, а 7 (а.о.с. 17, 2 том), одне з яких-сувора догана.

Таким чином, доводи захисника, засудженого та т.в.о. начальника Державної установи «Божковська виправна колорнія (№16)» ОСОБА_10 на час апеляційного перегляду не переконують колегію суддів у твердженні засудженого та інших учасників про його становлення на шлях виправлення.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що засуджений не повністю підпадає під дію положень ст.82 КК України, так як процес його виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Тому, застосування до ОСОБА_7 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасним, враховуючи, що аналіз даних про особу засудженого вказує на його нестабільну поведінку протягом часу відбування покарання, тому можливо стверджувати тільки про те, що засуджений на даний момент лише починає ставати на шлях виправлення.

Враховуючи наведене, апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_8 та т.в.о. начальника державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» ОСОБА_10 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 та т.в.о. начальника державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4