КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/552/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2023 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що в ході судового розгляду встановлено, що за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, 11 квітня 2023 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2023 року (№761/5527/23), внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268. З матеріалів скарги та самої заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23 червня 2023 року № VYN--01-02 вбачається, що ОСОБА_6 просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом ймовірного невиконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 травня 2021 року у справі № 991/33440/21.

При цьому, слідчий суддя дійшов висновку про те, що відсутні підстави для повторного зобов`язання уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_6 від 23 червня 2023 року № VYN--01-02.

Не погоджуючись з таким рішення слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд або зобов`язати ТУ ДБР виконати вимоги КПК України. При цьому ОСОБА_6 вказує про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки скаргу було розглянуто без його участі, про розгляд скарги на 16 листопада 2023 року його не було повідомлено належним чином, про повний текст оскаржуваної ухвали дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 30 листопада 2023 року, тому апеляційну скаргу подав 03 грудня 2023 року на електронну адресу апеляційного суду.

Крім того, в апеляційній скарзі заявник зазначає, що слідчий суддя безпідставно залишив без задоволення його скаргу, оскільки в матеріалах справи відсутні: лист Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 02 листопада 2023 року, завірена копія витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження, яке здійснює Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві, копія доказів про вручення йому витягу з ЄРДР, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, результатів розгляду клопотань. Слідчий суддя не зобов`язав уповноважену особу надати суду документи, про які він просив у скарзі, не вказав про виконання вимог ч. 4 ст. 535 КПК України. Просить суд апеляційної інстанції зобов`язати ТУ ДБР надати йому на електронну адресу витяг з ЄРДР, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, рішення про результати розгляду клопотань та доказів виконання судового рішення. Крім того зазначає, що просив суд розглядати його скаргу в режимі відеоконференції, що слідчий суддя не вирішив це прохання та 16 листопада 2023 року відеозв`язку з судом не відбулося. Апеляційну скаргу просить розглянути в режимі відеоконференції.

ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлений у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом. В судове засідання апеляційного суду не з*явився, в режимі відеоконференцзв`язку не приєднався про причини своєї неявки не повідомив.

Неявка ОСОБА_6 в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи клопотання про поновлення апеляційного строку та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Апелянт зазначає, що оскаржувану ухвалу він не отримував засобами поштового зв`язку, а дізнався про її повний зміст лише з Єдиного державного реєстру судових рішень. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст ухвали слідчого судді надіслано до реєстру 30 листопада 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115308165). Апеляційна скарга подана 03 грудня 2023 року.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді постановлена без участі заявника, дані у матеріалах про вручення заявнику копії судового рішення відсутні, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення апеляційного строку підлягає задоволенню, а вказаний строк поновленню.

Посилання ОСОБА_6 у апеляційній скарзі на порушення слідчим суддею вимог ст.336 КПК України, та щодо не повідомлення про день і час судового розгляду, на думку колегії суддів є необґрунтованими з таких підстав.

Так, відповідно до положень зазначеної процесуальної норми, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин. Як убачається зі змісту наявної у матеріалах справи скарги ОСОБА_6 , останній вказавши прохання щодо надання дозволу на проведення розгляду скарги в дистанційному режимі шляхом відеоконференцзв`язку, не зазначив будь-яких поважних причин неможливості прибуття в судове засідання (а.с.2). Разом з тим, чинним КПК України не передбачено, що сам по собі факт запровадження в Україні воєнного стану, на що посилався заявник у скарзі, є безумовною підставою для проведення судового розгляду у режимі відеоконференції.

При цьому, положеннями ч. 2 ст. 336 КПК України визначено лише те, що суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Водночас, в скарзі ОСОБА_6 зазначив, що у разі його неприбуття в судове засідання, розгляд скарги проводити без його участі (а.с.2). Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України передбачено судовий розгляд з обов`язковою участю особи, яка подала скаргу. Однак, врахувавши прохання ОСОБА_6 про розгляд скарги без його участі, слідчий суддя не встановивши наявність інших достатніх підстав для дистанційного судового розгляду, не вирішував питання щодо проведення відеоконференцзв`язку.

Крім того, відповідно до наявних у матеріалах довідок про доставку до електронного кабінету заявника документів, а саме повісток про виклик до суду в кримінальному провадженні, слідує те, що ОСОБА_6 неодноразово повідомлявся про дату і час судових засідань щодо розгляду його скарги, в тому числі й на 16 листопада 2023 року (а.с.22, 26, 32, 35, 38).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів скарги вбачається та слідчим суддею встановлено, що, в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 23 червня 2023 року № VYN--01-02, ОСОБА_6 просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом ймовірного невиконання детективами Національного антикорупційного бюро України ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 травня 2021 року у справі № 991/3400/21.

У матеріалах справи наявні копії листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 02 листопада 2023 року № 33998-23/к/11-03-18885/23 (а.с. 55-61), на який слідчий суддя посилається в оскаржуваній ухвалі, та зі змісту якого слідує, що за дорученням заступника керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань від 11 квітня 2023 року було розпочате досудове розслідування кримінального провадження № 0000268 від 11 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, за фактом ймовірного невиконання детективами Національного антикорупційного бюро України ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 травня 2021 року (справа № 991/3400/21). При цьому, слідчим суддею в ході судового розгляду встановлено, що на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2023 року (справа №761/5527/23), слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань 11 квітня 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладені в заяві ОСОБА_6 від 05 лютого 2023 року щодо ймовірного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України детективами НАБ України.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя вказав, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року (справа № 761/23067/23, провадження № 1-кс/761/15001/2023) вже зобов`язано уповноважену особу (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві невідкладно, але не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин після отримання органом досудового розслідування копії ухвали слідчого судді, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, зазначені в заяві ОСОБА_6 від 23 червня 2023 року № VYH--01-02 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, за фактом ймовірного невиконання детективами Національного антикорупційного бюро України ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 травня 2021 року (справа № 991/3400/21). Зі змісту копії листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 02 листопада 2023 року № 33998-23/к/11-03-18885/23 також вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року (справа № 761/23228/23) зобов`язано уповноважену особу (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, зазначені в заяві ОСОБА_6 від 23 червня 2023 року № VYH--01-02 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Відмовляючи в задоволенні скарги слідчий суддя дійшов висновку про те, що оскільки слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань 11 квітня 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом ймовірного невиконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 травня 2021 року у справі № 991/3400/21, то відсутні підстави для повторного зобов`язання уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, та внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_6 від 23 червня 2023 року № VYN--01-02.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про відсутність в матеріалах справи: листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 02 листопада 2023 року, копії витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження, а також доказів про вручення йому витягу з ЄРДР, пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, результатів розгляду клопотань є непереконливими з огляду на таке.

В матеріалах справи за скаргою ОСОБА_6 містяться копії листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 02 листопада 2023 року № 33998-23/к/11-03-18885/23 (а.с. 55-61), а також копії витягу з ЄРДР про внесення відомостей за заявою ОСОБА_6 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України за фактом ймовірного невиконання детективами Національного антикорупційного бюро України ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 31 травня 2021 року (справа № 991/3400/21), (а.с.41,45, 49,52).

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Здійснення такого контролю шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, визначено главою 26 КПК України. Вирішення інших питань, не передбачених кримінальним процесуальним законом, виходить за межі його компетенції.

Так, положення статті 303 КПК України містять вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді в порядку ч.1 ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, в якій просив визнати бездіяльність уповноваженої особи, яка полягала у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР (а.с.1).

Посилання у апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя не вказав в ухвалі про виконання вимог ч. 4 ст. 535 КПК України необґрунтовані, оскільки слідчий суддя не приймав рішення за результатами розгляду скарги про зобов`язання уповноважених осіб в порядку ч.2 ст.307 КПК України, а відмовив в задоволенні скарги заявника.

За наведених обставин рішення слідчого судді є вмотивованим та підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 395, 399, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2023 року задовольнити, а вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2023 року, про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4