Справа №766/5925/23
н/п 1-кс/766/2036/23
УХВАЛА

Іменем України

27.09.2023 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СВ № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0001260, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2023 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання слідчого СВ № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001260, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001260 від 21.08.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає на території м. Херсон Херсонської області, маючи досвід у сфері освіти, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ та утворення окупаційною владою учбових закладів на базі українських навчальних закладів відбувається незаконно, а впровадження стандартів освіти РФ та навчання дітей за освітніми програмами РФ підриває основи Національної безпеки України, діючи умисно в інтересах та користь держави-агресора РФ, в умовах воєнного стану, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, з метою реалізації, підтримки рішень та дій окупаційної адміністрації держави-агресора в особі «ВГА Херсонской области», «департамента образования и науки ВГА Херсонской области» та в подальшому «министерства образования и науки Херсонской области», достовірно знаючи та усвідомлюючи, що Херсонський гідрометеорогічний фаховий коледж ОДЕКУ відповідно до його Положення, у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства освіти і науки України, Статутом Одеського державного екологічного університету, наказами ректора університету, Положенням, іншими нормативно-правовими актами та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 711 від 24.06.2022 «Про початок навчального року під час дії правового режиму воєнного стану в Україні» та рекомендації Міністерства освіти і науки України № 1/7322-22 від 30.06.2022 «Про організацію 2022/2023 навчального року», а педагогічні працівники держави Україна забезпечують освітній процес дистанційно відповідно до вимог Закону України «Про освіту», Закону України «Про повну загальну середню освіту», розпочала впровадження стандартів освіти держави-агресора за наступних обставин.

Крім того, як зазначає слідчий, ОСОБА_7 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 серпня 2022 року перебуваючи в тимчасово окупованому військами РФ місті Херсон (більш точного місця органом досудового розслідування не встановлено) погодилась на пропозицію представника окупаційної адміністрації держави-агресора та зайняла посаду так званого «заместителя директора по учебновоспитательной работе «Государственного бюджетного образовательного учреждения среднего профессионального образования (дальше - ГБОУ СПО) Херсонской области «Херсонский гидрометеорологический профессиональный колледж», утвореного окупаційною адміністрацією «ВГА Херсонской области» на підставі наказу № 4-у від 15.08.2022 «О создании государственных бюджетных образовательных учреждений Херсонской области» на базі цілісного майнового комплексу відокремленого структурного підрозділу «Херсонський гідрометеорологічеський професіональний коледж» Одеського державного екологічного університету, розташованого за юридичною адресою: м. Херсон, вул. Віктора Гошкевича, 11.

Продовжуючи свій злочинний умисел на впровадження стандартів освіти держави-агресора, визначених «Федеральным законом «Об образовании в Российской Федерации» від 29.12.2012 № 273-ФЗ, ОСОБА_7 у період часу з серпня по листопад 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на посаді «заместителя директора по учебно воспитательной работы» в незаконно створеному окупаційною владою навчальному закладі «ГБОУ СПО Херсонской области «Херсонский гидрометеорологический профессиональный колледж» усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, діючи з метою завдання шкоди Україні, виконувала повноваження щодо організації функціонування навчального закладу виконуючі адміністративно-розпорядчі функції, а саме методичного керівництва виховною роботою викладацького складу, координації та спрямування виховної діяльності учнів-студентів, класних керівників та виконання наказів так званого «директора» навчального закладу « ГБОУ СПО Херсонской области «Херсонский гидрометеорологический профессиональный колледж», які зокрема були спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у зазначеному закладі освіти та повного його підпорядкування окупаційній адміністрації держави-агресора, вживала активних дій щодо підбору вчителів, які б погодились викладати за освітніми стандартами РФ, які відповідно до змісту та довідкових відомостей, зазначених у них, відповідають стандартам освіти держави-агресора, зазначеним у ФГОС № 287 та ФГОС № 413, готувала та забезпечила ведення документації на російській мові, зокрема, розклад уроків, погоджувала календарно-тематичне планування на 2022-2023 навчальний рік та інші розпорядчі документи, контролювала виконання наказів призначеного окупаційною владою директора навчального закладу, викладала в коледжі на російській мові, контролювала навчальний процес.

Так, як зазначає слідчий, громадянка України ОСОБА_7 після зайняття вищевказаної посади в період часу з 01.08.2022 по листопад 2022 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в м.Херсон, з метою реалізації злочинного умислу на впровадження стандартів освіти держави-агресора активно забезпечила початок навчання з вересня 2022 року у створеному окупаційною адміністрацією навчальному закладі «ГБОУ СПО Херсонской области «Херсонский гидрометеорологический профессиональный колледж» за стандартими освіти держави-агресора РФ з загальним застосуванням російської мови, як офіційної, що суперечить вимогам ст. 10 Конституції України, Закону України «Про національну безпеку України» ст.ст.6,9,21 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», ст.ст.7,12 Закону України «Про освіту», ст. ст. 5, 44 Закону України «Про повну загальну середню освіту».

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник підозрюваної заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначила, що обрання запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою можливо у випадку якщо особа знаходиться на окупованій території і приховується з метою ухилення від кримінальної відповідальності. При цьому вказала, що не вважає оперативну інформацію слідчих про перебування ОСОБА_7 на окупованій території переконливим доказом цього. Наявність обґрунтованої підозри не оспорювала з огляду на наявні матеріали за наслідками проведених обшуків і оглядів.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001260 від 21.08.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України.

12.08.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України.

Відповідно до рапортів оперуповноважених 3 відділу УСР в Херсонській області ДСР Національної поліції України від 15.08.2023р., 25.08.2023р., 05.09.2023р. ОСОБА_7 виїхала на лівий берег річки Дніпро та перебуває на території тимчасово окупованій території Херсонської області.

У зв`язку з вищевикладеним, повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про її виклик слідчим для проведення слідчих і процесуальних дій 09.08.2023 розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а 12.08.2023 повідомлення про підозру опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» № 162 (7560).

Таким чином, 12.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України, та у встановленому положеннями ст.135 КПК України викликано слідчим для проведення слідчих і процесуальних дій.

21.08.2023 на підставі вимог ст. 281 КПК України у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_7 та за інформацією про те, що вона виїхала в зону окупації і після цього за місцем проживання не з`являлась, останню оголошено в розшук.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

Виходячи з положень ч.5 ст. 9 КПК України, термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії обрання підозрюваному запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальні правопорушення, а також такі виправдовують подальше розслідування.

Відповідно до рапортів оперуповноважених 3 відділу УСР в Херсонській області ДСР Національної поліції України від 15.08.2023р., 25.08.2023р., 05.09.2023р. підозрювана ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території.

Чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанови про оголошення підозрюваної в розшук.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.09.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001260, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023 за підозрою ОСОБА_7 за ч.3 ст.111-1 КК України.

Частина 1 ст. 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ряду спроб, які визначені у цій нормі як ризики.

Отже, метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України. Санкція цього кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

У ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.

За оперативною інформацією, одержаною в ході досудового розслідування підозрювана виїхала з м.Херсона на тимчасово окуповану територію та до сьогоднішнього дня не поверталась.

Наявні обставини безумовно свідчать про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки наразі, маючи можливість знати про кримінальне провадження та повідомлену підозру, остання переховується від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні. Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

За вищенаведених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Розгляд клопотання слідчим суддею було проведено без участі підозрюваної ОСОБА_7 з огляду на таке.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями частини 1 цієї ж статті розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, що КПК України також вміщує окрему ст.187 КПК України «Забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу», яка чітко встановлює, що слідчий суддя після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик, а також наслідки неприбуття за таким. Поряд з цим, КПК України не містить жодної норми, яка б прямо чи опосередковано встановлювала такий обов`язок для слідчої судді у випадку надходження клопотання про обрання запобіжного заходу.

Тлумачення наведених норм у сукупності дає підстави стверджувати, що розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу здійснюється за відсутності підозрюваного поряд з достатністю підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Натомість, прибуття на територію України такого підозрюваного має наслідком подання та розгляд виключно клопотання по застосування запобіжного заходу, а також обов`язок слідчого судді забезпечити його участь у відповідному розгляді.

За оперативною інформацією підозрювана ОСОБА_7 виїхала на тимчасово окуповану територію України та в Україну не поверталась.

Отже, у слідчої судді наявні обґрунтовані підстави розглядати клопотання за процедурою, визначеною ч.6 ст.193 КПК України.

Поряд з цим, зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження містили дані про зареєстроване місце проживання підозрюваної в Україні, останню було повідомлено щодо призначення розгляду клопотання про обрання їй запобіжного заходу на 18.09.2023 о 14-30.

Так, відповідно до частин 2, 3 ст.111 КПК України повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Така глава, зокрема, у ст. 135 КПК України встановлює порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Так, частина 1 визначає, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Водночас, ч. 8 ст. 135 КПК України встановлює порядок вручення повістки особі, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, за умови обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, тобто, будь-яким із способів, повістка про виклик публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Наведене, переконливо свідчить про те, що ст. 135 КПК України щодо особи, яка проживає за кордоном, встановлює декілька способів її виклику: (1) шляхом вручення повістки про виклик, у такому разі, виключно згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва - щодо особи, яка проживає за кордоном; (2) шляхом надіслання повістки поштою, (3) шляхом надіслання повістки електронною поштою; (4) шляхом надіслання повістки факсимільним зв`язком; (5) шляхом здійснення виклику по телефону; (6) шляхом здійснення виклику телеграмою.

При цьому, особа, зазначена в абзаці першому частини 8 ст.135 КПК України, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрювана ОСОБА_7 слідчим суддею про розгляд клопотання 18.09.2023 року, 25.09.2023 року та 27.09.2023 року повідомлялась шляхом надіслання повістки поштою на адресу її проживання, зазначену в матеріалах кримінального провадження, шляхом розміщення оголошення про її виклик на вебпорталі «Судова влада України». Крім того, з урахуванням ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 18.09.2023 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та у відповідності до вимог ст.297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_8 в судові засідання 25.09.2023 року та 27.09.2023 року були також опубліковані в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Стаття 136 КПК України встановлює, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Пункт 3 частини 1 статті 297-5 КПК України визначає - з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Отже, законодавець вважає належним підтвердженням повідомлення особи будь-які дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

За викладених обставин, підозрювана була у встановленому цим Кодексом порядку повідомлена про судові засідання, однак для участі у розгляді клопотання не прибула.

Отже з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведених у попередньому пункті ухвали обставин, можна шляхом обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, у рамках цього провадження слідчий суддя не перевірятиме питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Адже, відповідно до ст. 194 КПК України такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя перевіряє наявність тільки підстав, встановлених у ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Відповідно до положень абз. 7 ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України слідча суддя не визначає розмір застави та не зазначає строку дії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 177, 178, ст.183, ст.193, ст. 197, ст. 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання ОСОБА_7 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за її участю розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1