ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/150/23 Номер провадження 11-кп/814/2018/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001011 за апеляційною скаргою прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Перевіз Шишацького району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого різноробочим в ПП «Агроекологія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання вважати 09.12.2022.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

08 грудня 2022 року, близько 21 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті того, що його співмешканка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу стану свого здоров`я, переважну частину часу проводила лежачи на ліжку та справляючи природні потреби під себе, при цьому не брала участь у веденні домашнього господарства, у ході сварки, маючи на меті припинити в подальшому виконання обов`язків догляду за хворою співмешканкою, які він вважав надто обтяжливими для себе, діючи з прямим умислом на протиправне заподіяння смерті потерпілій, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є особою похилого віку та не буде захищатись в силу свого віку та незадовільного стану здоров`я, стягнув останню за волосся на підлогу із ліжка, на якому вона лежала, та наніс їй не менше вісімдесяти восьми ударів кулаками обох рук та обома ногами по тілу та голові, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілої.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно змінив кваліфікацію кримінального правопорушення з п. 4 ч. 2 ст. 115 на ч. 1 ст. 115 КК України.

Просить при призначенні покарання врахувати тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який посягає на життя людини, обставини, що обтяжують покарання та той факт, що у суді першої інстанції ОСОБА_8 намагався ввести суд в оману надаючи неправдиві показання.

Обвинувачений подав заперечення на апеляційну скаргу у якому просить не задовольняти апеляційну скаргу прокурора.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Факт спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 за обставин, викладених у вироку, ніким із учасників провадження не оспорюється.

Доводи прокурора щодо безпідставної перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 з п. 4 ч. 2 ст. 115 на ч. 1 ст. 115 КК України є слушними, з огляду на таке.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п. 4 ч. 2 ст. 115 КК), якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань, а також, якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.12.2022 з додатками у будинку за місцем проживання обвинуваченого було виявлено труп ОСОБА_10 з чисельними синцями та гематомами на тілі.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №208 від 31.01.2023 та додаткової судово-медичної експертизи №208-А від 01.02.2023 ОСОБА_10 були спричинені численні тяжкі тілесні ушкодження у виді синців, саден, крововиливів, а також переломи 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 , 12 ребер справа та 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва по декількох анатомічних лініях з ушкодженням пристінкової плеври, що потягли за собою смерть потерпілої. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися не менш, ніж від вісімдесяти восьми точок прикладання сили. Враховуючи значну руйнацію грудної клітини (чисельні переломи ребер справа та зліва) травматизацію плеври (місце, де розташовані багаточисельні больові рецептори), безпосередню причину смерті експерт вважає, що потерпіла після заподіяння тілесних ушкоджень могла відчувати особливий біль.

Тілесні ушкодження у виді саден, що розташовані на задній поверхні нижньої третини лівого передпліччя з розповсюдженням на тил кисті, на задній поверхні нижньої третини правого передпліччя з розповсюдженням на тил кисті, могли утворитися при її самозахисті.

Таким чином, конкретні обставини справи, кількість, характер і локалізація заподіяних ОСОБА_10 тілесних ушкоджень переконливо свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_8 саме на заподіяння потерпілій смерті з особливою жорстокістю.

При цьому потерпіла була притомною, не перебувала в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, захищалася в процесі тривалого заподіяння їй тілесних ушкоджень, на що вказують наявні на її передпліччях характерні для самозахисту тілесні ушкодження.

Позбавляючи потерпілу життя, обвинувачений усвідомлював, що завдає їй особливих фізичних страждань шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень. Така кількість тілесних ушкоджень спричинила потерпілій додаткові фізичні страждання, які були надмірними (зайвими) для досягнення злочинного наслідку у вигляді позбавлення її життя.

Враховуючи викладене вище, вбачається, що у діях обвинуваченого наявний умисел на вчинення вбивства з особливою жорстокістю.

З огляду на наведене, колегія суддів встановила, що ОСОБА_8 вчинив злочин за таких обставин.

08 грудня 2022 року, близько 21 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті того, що його співмешканка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу стану свого здоров`я, переважну частину часу проводила лежачи на ліжку та справляючи природні потреби під себе, при цьому не брала участь у веденні домашнього господарства, у ході сварки, маючи на меті припинити в подальшому виконання обов`язків догляду за хворою співмешканкою, які він вважав надто обтяжливими для себе, діючи з прямим умислом на протиправне заподіяння смерті потерпілій з особливою жорстокістю, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 є особою похилого віку та не буде захищатись в силу свого віку та незадовільного стану здоров`я, стягнув останню за волосся на підлогу із ліжка, на якому вона лежала, та, усвідомлюючи, що завдає потерпілій особливих фізичних страждань та нестерпного болю, убив потерпілу, нанісши їй не менше вісімдесяти восьми ударів кулаками обох рук та обома ногами по тілу та голові.

Дії ОСОБА_8 колегія суддів кваліфікує за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки обвинувачений умисно протиправно заподіяв смерть потерпілій з особливою жорстокістю.

Отже, висновок місцевого суду про перекваліфікацію дій ОСОБА_8 на ч.1 ст.115 КК України є неправильним.

Згідно зі ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності збільшення обсягу обвинувачення та у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який не судимий, працює, за місцем проживання характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями, за місцем роботи - позитивно, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявність обставин, що його обтяжують, а саме, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відносно особи похилого віку, вчинення злочину відносно особи, яка перебуває у безпорадному стані та з якою обвинувачений перебував у сімейних відносинах, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України.

Таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

Отже, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині кваліфікації дій та призначеного покарання в зв`язку з необхідністю збільшення обсягу обвинувачення та необхідністю застосування більш суворого покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_8 скасувати в частині кваліфікації його дій та призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі.

В іншій частині залишити вирок без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з моменту отримання його копії.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4