Справа № 444/77/24
Провадження № 1-кп/444/124/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000316, внесеного 11.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася та зареєстрована в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , українка, громадянка України, раніше не судима, не інвалід, одружена, діти повнолітні, освіта повна середня, не працює, пенсіонер, не адвокат, не депутат, не нотаріус, ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , 10.10.2023 р. близько 16 год., знаходячись на території свого господарства у АДРЕСА_2 , завантажила у власний автомобіль (мікроавтобус) чорного кольору марки FORD TRANSIT CUSTOM н.з., НОМЕР_4 , рештки тваринного походження ( голови, кості та кров ), які утворилися в результаті проведеного її синами розбирання яловичиної туші корови та коня, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, в порушення ст. 33 Закону України «Про відходи», якою заборонено несанкціоноване скидання і розміщення відходів, ст. 25 Закону України «Про побічні продукти тваринного походження, не призначені для споживання людиною» щодо відповідальність за порушення законодавства про побічні продукти тваринного походження, ст.46 Закону України «Про охорону земель», яка зобов`язує громадян забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення, ст.16 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», яка покладає обов`язок дотримання вимог ветеринарних, санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм під час виробництва, переробки та реалізації продукції тваринництва, ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», яка зобов`язує громадян здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, забрудненню навколишнього середовища, використовуючи зазначений вище транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_6 , вивезла вказані рештки тваринного походження, неподалік с. Купичволя Червоноградського району Львівської області, за координатами 50.161461 24.153525 ( 50 09'40.0"N 24 09'12.0"E ), та які скинула на землю, і тим самим забруднила земельну ділянку відходами, шкідливими для довкілля, що проявилось у накопиченні в ґрунті токсичних хімічних сполук, хвороботворних бактерій та паразитів, які можуть викликати спільні для людей і тварин захворювання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила забруднення земель відходами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся до суду з угодою про визнання винуватості від 04.01.2024 року укладеної між ним та обвинуваченою у кримінальному провадженні за участі адвоката ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачена у кримінальному провадженні за участі захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 239 КК України, ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалася надалі надавати максимальне сприяння у проведенні кримінального провадження.

Згідно даної угоди, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 239 КК України, а саме, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої (позитивна характеристика за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не інваліж не працює), наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, сприяння розкриттю злочину), відсутності обставин, які обтяжують покарання, обвинувачена ОСОБА_3 має понести покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 17000 грн.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, підтримав угоду про визнання винуватості від 04.01.2024 року, укладену між ним та обвинуваченим за участі захисника, просить таку задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 04.01.2024 року укладену між нею та прокурором за участі захисника. Додатково пояснила, що автомобіль яким вивозилися рештки тварин належить їй на праві власності. Вона особисто сама загрузила рештки тварин в автомобіль, а тоді поїхала (за кермом був її чоловік) та вивезла такі в місце яке вона вказала.

Захисник просить суд угоду затвердити, оскільки така відповідає інтересам її підзахисної.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку сторін кримінального провадження, які просять затвердити угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року по даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 239 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені їй п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного правопорушення та особу винної, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченої покарання в межах санкції статті за якою вона судиться у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою у кримінальному провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про майно, на яке накладено арешт, слід вирішити в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 174, 314, 368, 373, 374, 376, 474- 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 січня 2024 року, укладену між прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні від 11.10.2023 р. № 0000316.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 Кримінального кодексу України і призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень - в дохід держави.

Речові докази:

- автомобіль (мікроавтобус) чорного кольору марки FORD TRANSIT CUSTOM н.з., НОМЕР_4 , що зберігаються на території ВП № 2 Черовоноградського РВП ГУНП у Львівській області, на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України - конфіскувати в дохід держави;

- ковдру жовто-синього колру із слідами РБК, 4-ри пластикові бочки синього кольору ємністю по 125 л. кожна, що зберігаються на території ВП № 2 Черовоноградського РВП ГУНП у Львівській області, на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України - знищити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 12.10.2023 р. (справа № 454/4418/23) - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовківський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1