Справа №127/1430/24
Провадження №1-кс/127/566/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000035 від 13.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000035 від 13.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 січня 2024 року ОСОБА_6 у не встановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де спільно із знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 розпивали алкогольні напої.

У подальшому, в ході спільного вживання алкольних напоїв за вищевказаною адресою між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник конфлікт на ґрунті політичних переконань, під час якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, що направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 за його верхній одяг та почав своїми руками наносити невизначену кількість ударів в область голови та тулуба останнього, після цього ОСОБА_6 взяв до своїх рук тростину, що знаходилася поруч з ним у вищевказаній квартирі та діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на здоров`я іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів вищевказаною тростиною в область голови та тулуба ОСОБА_8 , після чого зник у невідомому напрямку.

У наслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 під час надання медичної допомоги у реанімаційному відділенні працівниками КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ОСОБА_8 помер.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1405 від 13.01.2024 ОСОБА_8 було поставлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, поверхнева забійна рана лівої тімяної ділянки, закритий черезвиростковий перелом лівої плечової кістки зі зміщенням та закритий перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки з незначним зміщенням.

Так, 13.01.2024 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

?Протоколом огляду місця події від 12.01.2024 ( АДРЕСА_2 )

?Протоколом огляду місця події від 12.01.2024 (м. Вінниця, вул. Некрасова 6)

?Протоколом огляду місця події від 13.01.2024 (м. Вінниця, вул. Київська 68 ШМД)

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.01.2024

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.01.2024

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.01.2024

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.01.2024

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.01.2024

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.01.2024

?виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1405 від 13.01.2024

?Протоколом огляду трупа від 13.01.2024

?Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.01.2024

?Протоколами проведення слідчого експерименту за участі свідків від 13.01.2024

Санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

незаконний вплив підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов.

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше вчиняв аналогічні злочини, крім того не працює, не має постійного джерела доходів.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_6 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- домашній арешт є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість вчинення кримінального правопорушення, а тому він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

За таких обставин та беручи до уваги, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, слідчий просила клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину не визнав, підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, характеризуючі дані підозрюваного, прийшов до наступного висновку.

Слідчим відділом ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 13.01.2024, за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_6 13 січня 2024 року затримано, відповідно до ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно підозри, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, таке, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на час розгляду клопотання, підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Дослідивши надані докази, матеріали кримінального провадження № 0000035 від 13.01.2024, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 офіційно не працює, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого правопорушення та можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, існує ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 матиме можливість з метою створення для себе сприятливих умов незаконно впливати на свідків, свідчення яких мають важливе значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження, тому існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи насильницький характер злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , характеризуючі дані підозрюваного, з яких встановлено, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, стан його здоров`я, який не виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, скоєного проти життя та здоров`я особи, в період дії воєнного стану, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, його ставлення до злочину, а саме невизнання своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, а також наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 13.01.2024 року по 12.03.2024 року включно

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя