Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1956/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно. У вказаному клопотанні ОСОБА_3 просить скасувати арешт на вантажний автомобіль марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 та дров`яну деревину породи дуб у кількості 25 складометрів, що був накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 24.10.2022 року по справі №287/1956/22 (кримінальне провадження №0000135 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України).

На обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 24.10.2022 року по справі №287/1956/22 було накладено арешт на майно - вантажний автомобіль марки VOLVO, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та дров`яну деревину породи дуб у кількості 25 складометрів. Згідно постанови заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 20.04.2023 року кримінальне провадження №0000135 від 08.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглянути клопотання без його участі. Клопотання підтримує та просить його задоволити.

Прокурор ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву з проханням розглядати клопотання без його участі.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки слідчому судді невідомі.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки, учасники судового розгляду, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які б слугували підставою для перенесення розгляду клопотання не надали, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Слідчий суддя, ознайомившись з документами та матеріалами клопотання, які надані до суду, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8, 9 КПК України до основних із засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

При цьому, з аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; обґрунтування необхідності скасування арешту. Також, до клопотання мають бути додані оригінали або належним чином завірені копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, в клопотанні не зазначено процесуального статусу особи яка звернулася з даним клопотанням, не вказано чи є така особа власником або володільцем майна, доказів, що підтверджують право власності (володіння) на арештоване майно (документи, докази того, що майно було вилучено у цієї особи, тощо) не додано.

Слід також зазначити, що розгляду питання про скасування арешту майна має передувати розгляд питання про його накладення, із постановленням відповідної ухвали, оскільки предметом перевірки у порядку ст. 174 КПК України є саме правомірність обмеження права власності особи в порядку ст. 170-173 КПК України.

Заявник звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, проте додана заявником копія ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 24.10.2022 року по справі №287/1956/22 містить відмітку «Рішення (вирок) суду, судовий наказ не набрало(в) чинності».

Крім того, копія постанови заступника начальника СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 20.04.2023 року про закриття кримінального провадження, яка додана до клопотання, не засвідчена належним чином.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

При цьому, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився та надав заяву про розгляд клопотання без його участі, а тому слідчий суддя позбавлений можливості встановити достовірність тверджень заявника, які б підтвердили обмеження його права власності та почути його обґрунтовану позицію.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_3 не доведено існування тих обставин, на які він посилається, як і не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 132, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1