Справа № 285/4674/20
провадження № 1-кп/0285/139/23
У Х В А Л А

20 грудня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судовому провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000199 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новограда-Волинського, Житомирської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

17.10.2020 року близько 21 год. 34 хв. ОСОБА_4 , знаходився поблизу приміщення магазину 555, що по вул. Шевченка, 7-А в м. Звягель (до перейменування м. Новоград-Волинський) Житомирської області), де у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_4 , на грунті особистих неприязних відносин, вирішив умисно заподіяти ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти неї, прикладаючи значну фізичну силу, наніс два удари кулаком лівої руки в область обличчя, внаслідок чого остання впала на поверхню землі та втратила свідомість.

Внаслідок умисних неправомірних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синці навколо очей, на лобі з права, в ділянці кута нижньої щелепи зліва, які належать до легких тілесних ушкоджень. Крім того, ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа, синця на спинці носа, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

20.12.2023 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Крім того, вказав, що він розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпіла в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлена, учасники справи не заперечили проти розгляду справи без її участі.

Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Також у п. 20 зазначеної постанови роз`яснено, що звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Разом з тим, ВП ВС відступила від висновку ОП ККС ВС щодо застосування положень про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та у постанові від 2 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 та зробила свій висновок, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності чи покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених ч. 2 цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Згідно матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке відноситься до кримінального проступку.

Системним тлумаченням норм кримінального законодавства встановлено, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії особи, вчинені виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що у свою чергу змушує правоохоронні органи вживати відповідних заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника. При цьому такою особою визнається підозрюваний або обвинувачений, який, вчинивши кримінальне правопорушення, здійснив усі необхідні дії, спрямовані на приховування місця свого перебування від слідства чи суду.

Порушення строків давності у даному кримінальному провадженні судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не подавався.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-287, 314 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000199 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Час оголошення повного тексту ухвали 22.12.2023 року о 09 год. 20 хв.

Суддя ОСОБА_1