н/п 1-кс/174/407/2023
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2023 року м.Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 від 13.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , вказуючи, що 13.11.2023 до ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 05.09.2023 невстановлена особа, шляхом вільного доступу, заволоділа майном, що знаходилось в гаражному приміщенні на території дачного домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме речами, які належать ОСОБА_5 , так викрадено мінімийку «Karcher k 4», зарядний пристрій для автомобільного акумулятору, каністру ємністю 20 л червоного кольору.

13.11.2023 за вказаним фактом до ЄРДР за № 0000246 внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

17.11.2023 було проведено огляд портативного пристрою для зарядки та каністри ємністю 20 л, добровільно виданих ОСОБА_6 , які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, на підставі ст.98 КПК України.

Просить накласти арешт на тимчасово вилучені речі, а саме портативний пристрій для зарядки та каністру ємністю 20 л, власником яких є ОСОБА_5 та якими фактично користувався ОСОБА_6 , мотивуючи існуванням реальної загрози приховування, пошкодження, псування, знищення цього майна, а також необхідністю проведення судової товарознавчої експертизи, та забезпеченням належного зберігання речових доказів.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на вищевказані обставини та просять його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 та володілець майна ОСОБА_6 про місце, дату і час розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_5 надав заяву, згідно з якою просить розгляд справи проводити у його відсутність, проти накладення арешту не заперечує, ОСОБА_6 про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши слідчого, прокурора, дослідивши письмові матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема є доказом злочину.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно зст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм, слідчий суддя під час досудового провадження накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, яким може бути, зокрема, речовий доказ, з метою збереження цих доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2023 до ЄРДР внесені дані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування по факту вчинення крадіжки майна, належного ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування ОСОБА_6 добровільно видані портативний пристрій для зарядки та каністру ємністю 20 л, які є тимчасово вилученим майном, визнані по справі речовими доказами і відповідають критеріям ст.98 КПК України, оскільки можливо були предметом злочину по даному кримінальному провадженню та можуть бути використані як речові докази на підтвердження фактів чи обставин, що підлягають встановленню в ході досудового розслідування цього провадження, а незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вказаного майна може призвести до його знищення, втрати чи пошкодження, тому з метою забезпечення збереження речового доказу, на вказані речі слід накласти арешт, заборонивши ОСОБА_5 відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Разом з тим, вимоги щодо заборони ОСОБА_6 відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном задоволенню не підлягають оскільки останній його власником не являється і, відповідно, вказаних правомочностей не має.

Керуючись ст.ст.98,100,131,132,167,168,170-175,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 20.11.2023 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000246 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучені 17.11.2023 портативний пристрій для зарядки та каністру ємністю 20 л, заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відчуження, розпорядження та користування цим майном.

В решті вимог відмовити.

Відповідно до ст.175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис ОСОБА_1