Справа № 626/3442/23
Провадження № 1-кп/626/464/2023
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

20 листопада 2023 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: пушкіна о.с.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0002214 від 06.10.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Рибянцево Новопсковського району Луганської області, громадянин України, з середньою освітою, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , має звання солдата, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у скоєнні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_5 , відповідно до наказу №18 від 04.03.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , 08.08.2023 на підставі наказу командира № НОМЕР_2 вибув у щорічну основну відпустку терміном з 10.08.2023 по 24.08.2023, але 25.08.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно вирішив ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, 25.08.2023 вчасно не з`явився з відпустки до місця несення служби до АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_5 в період з 25.08.2023 по 01.09.2023, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі солдат ОСОБА_5 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням своїх службових обов`язків до 01.09.2023, коли був повернутий до розташування частини.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме що прокурором всі обставини викладені вірно та пояснив, що дійсно він відповідно до наказу №18 від 04.03.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , 08.08.2023 на підставі наказу командира № НОМЕР_2 вибув у щорічну основну відпустку терміном з 10.08.2023 по 24.08.2023, але 25.08.2023 без дозволу командування та поважних причин тимчасово, вирішив ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд, в зв`язку з чим вчасно не з`явився з відпустки до місця несення служби.

В період з 25.08.2023 по 01.09.2023р. він перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, а саме знаходився у себе вдома у Куп`янському районі Харківської області поки 01.09.2023 року за ним не приїхали з військової частини і забрали його.

В зв`язку з тим, що він раніше не судимий, розкаюється у скоєному, просить призначити йому мінімальне можливе покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше не судимий, є військовослужбовцем, за місцем несення служби характеризується позитивно, має повагу у товаришів по службі, має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо, офіційно не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає повне визнання провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про його особу, викладені вище; обставини, які пом`якшують покарання, і вважає, що покарання ОСОБА_5 , яке необхідно і достатньо для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено в межах санкції ч.5 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому відповідно до вимог чинного законодавства, застосування положень ст.69 та 75 КК України за скоєння злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - не можливо, в зв`язку з чим, суд не розглядає таку можливість.

Що стосується міри запобіжного заходу та початку строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , то суд виходить з наступного.

Відповідно до матеріалів справи, стосовно ОСОБА_5 міра запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження обрана у вигляді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 16.10.2023 року і останній знаходиться під вартою з моменту фактичного затримання в залі суду, тобто з 16.10.2023 року, в зв`язку з чим саме з цією дати і необхідно рахувати строк відбування покарання, зарахувавши його в строк відбування покарання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком чинності, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 5(п`ять) років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком чинності залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16.10.2023 року, зарахувавши його в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя