Справа № 559/818/23
Провадження № 1-кс/559/801/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суді Рівненської області у складі:

Судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши заяву слідчої судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду провадження №1-кс/559/793/2023 (ЄУНС 559/818/23) у справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого від 07.03.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000015 від 11.03.2021,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд судді ОСОБА_1 надійшла заява слідчої судді ОСОБА_3 самовідвід від розгляду провадження №1-кс/559/793/2023 (ЄУНС 559/818/23) у справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого від 07.03.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000015 від 11.03.2021.

Зазначена заява обґрунтована тим, що скаржник ОСОБА_4 є суддею у відставці та здійснював правосуддя сааме в Дубенському міськрайонному суді Рівненської області, він вказує про завдання йому шкоди і просить поновити строки на оскарження та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження в Дубенського міськрайонного суду, тому враховуючи положення п.3 ч. 1 ст. 34, п.10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 55, п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідча суддя ОСОБА_3 вважає за неможливе розгляд скарги слідчим суддею Дубенського міськрайонного суду Рівненської області і заявляє собі самовідвід.

Слідча суддя ОСОБА_3 при розгляді заяви про самовідвід не була присутня, пояснення не надавала, у тексті зави про самовідвід, просила розгляд проводити за її відсутності(а.с.25).

В судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, подав заяву, згідно якої при розгляді матеріалів скарги у випадку самовідводу суддів, просить проводити без його участі(а.с.16).

Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явилися(а.с.29,30) причини неявки суду не повідомили.

Згідно ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши заяву про самовідвід, суд дійшов такого висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.75 КПК України та ст.76 КПК України.

Таких підстав у справі не встановлено.

Разом з тим, згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Дослідивши заяву про самовідвід, зважаючи на підстави його заявлення, приходжу наступного висновку

Як вбачається із тексту оскаржуваної постанови слідчого від 07.03.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000015 від 11.03.2021, відомості до ЄРДР внесено за заявою ОСОБА_4 поданої до Дубенської місцевої прокуратури про можливі неправомірні дії посадових осіб Семидубської сільської ради Дубенського району, що мало місце 12.08.2009 під час вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення технічної документації для приватизації земельних ділянок(а.с.3-5).

У тексті скарги ОСОБА_4 , описує можливі неправомірні дії посадових осіб Семидубської сільської ради Дубенського району, зокрема внесення до рішення депутатів Семидубської сільської ради Дубенського району №502 від 12.08.2023, щодо надання дозволу на відведення земельної ділянки для приватизації громадянкою ОСОБА_5 (а.с.1-2).

Отже, із тексту скарги та долучених до неї матеріалів, можливо дійти висновку, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000015 від 11.03.2021, має статус заявника, тобто, особи яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим (частина перша статті 60 КПК України), а ОСОБА_5 , в даному випадку, хоча і не має на даний момент статусу потерпілої у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000015 від 11.03.2021, однак є особою, якій кримінальним правопорушенням могло бути завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом із тим, судом встановлено, що скаржник, ОСОБА_4 , тривалий час працював суддею Дубенського міськрайонного суду Рівненської області та має статус судді у відставці, а ОСОБА_5 , тривалий час працювала у Дубенському міськрайонному суді Рівненської області на посаді секретаря суду і на даний час перебуває на пенсії.

Таким чином, матеріали провадження містять обставини, які можуть викликати сумнів у сторін стосовно об`єктивності, безсторонності та неупередженості слідчої судді ОСОБА_3 , що унеможливлює її участь у розгляді справи за скаргою за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого від 07.03.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000015 від 11.03.2021.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи вищенаведене, для забезпечення справедливого і публічного розгляду кримінального провадження незалежним і безстороннім судом, з метою дотримання вимог ст. 75, 80 КПК України, заява про самовідвід слідчої судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.32, 75, 76, 80,81КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву слідчої судді ОСОБА_3 про самовідвід - задоволити.

Відвести слідчу суддю ОСОБА_3 від розгляду провадження №1-кс/559/793/2023 (ЄУНС 559/818/23) у справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого від 07.03.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000015 від 11.03.2021.

Провадження №1-кс/559/793/2023 (ЄУНС 559/818/23) у справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого від 07.03.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000015 від 11.03.2021, передати до канцелярії Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у порядку встановленому ч.3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набрала законної сили 10.10.2023.

Суддя ОСОБА_1