Провадження № 11-кп/824/5399/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 05 вересня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюма Харківської області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває малолітній син 2022 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, 31.07.2023 о 08 год. 40 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту неподалік від станції метро «Вудибичі» КП «Київський метрополітен», підібрав блістер, у якому знаходилося 7 таблеток у складі яких містився метадон, загальною масою 0,15 г, тим самим придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежений та став незаконно зберігати при собі з метою власного вживання без мети збуту. Цього ж дня, ОСОБА_7 переніс вищезазначений наркотичний засіб до вестибюлю станції метро «Видубичі» КП «Київський метрополітен», де о 09 год. 35 хв. був із ним затриманий.

Таким чином, суд визнав винуватим ОСОБА_7 у незаконному придбанні і зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на призначення судом занадто суворого покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, оскільки не було враховано наявності щирого каяття ОСОБА_7 , його міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання , перебування у шлюбі та наявності на утриманні малолітньої дитини. Зазначає про платоспроможність обвинуваченого, що підтверджується наявністю коштів на його рахунку.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.309 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Відповідно вимогам ч.2,3 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За вимогами ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання , необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про суворість призначеного покарання та про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства є слушними.

Так, санкцією ч.1 ст.309 КК України передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді двох місяців арешту, врахував особу обвинуваченого, який за місцем реєстрації характеризується посередньо, не працює, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, однак відносно нього на розгляді Богуславського районного суду Київської області перебуває інше кримінальне провадження, у якому йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає, що визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального проступку, його щире каяття, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність міцних соціальних зв`язків, ступінь тяжкості вчиненого (кримінальний проступок), дають підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання шляхом призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

При цьому колегія суддів вважає неприйнятним враховування судом для призначення покарання докази перебування на розгляді у суді іншого кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , рішення по якому судом не ухвалено.

На думку колегії суддів при визначенні ОСОБА_7 покарання у виді штрафу буде досягнута мета, передбачена ст.50 КК України.

За таких обставин вирок підлягає зміні шляхом пом`якшення призначеного ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання за ч.1 ст.309 КК України.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Призначене ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України пом`якшити до штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 грн.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: