Справа № 128/80/20
Провадження №11-кп/801/1254/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6

та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 2 листопада 2023 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.3 ст. 297 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 297, ч.1 ст. 396 КК України.

В ході судового розгляду прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , яке мотивоване тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Суд знайшов обґрунтованими доводи прокурора, а тому ухвалою від 2 листопада 2023 року продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 1 січня 2024 року включно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням кримінального процесуального закону, а саме, суд необґрунтовано протягом чотирьох років продовжує запобіжний захід у виді тримання під вартою, відсутність постійного місця проживання та соціально стримуючих факторів не є підставою для продовження обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу, також зазначає, про відсутність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину за ч.3 ст. 297 КК України. Суд вже закінчив допит свідків, потерпілого, дослідив письмові докази та провадження знаходиться на стадії проведення дебатів, що не може слугувати підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , яка, не заявляючи клопотання про виклик в судове засідання свого підзахисного, підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти її задоволення, перевіривши її доводи, а також надані судом першої інстанції копію клопотання прокурора та копію ухвали суду від 02.11.2023, апеляційний суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальних правопорушеннях за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 396, ч.3 ст. 297 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п.1.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на потерпілу, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , взявши до уваги вимоги ст. 178 КПК України, оцінив всі обставини, зокрема, те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, не має постійного місця проживання та соціально стримуючих факторів, таких як робота та сім`я.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, який не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим ч.1.ст. 177 КПК України.

При цьому у низці рішень Європейського суду з прав людини, а саме, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 2 листопада 2023 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4