ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3215/23 Справа № 932/4996/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

20 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №№0000377, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 6 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Верховного Суду від 23 серпня 2023 року було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 строком на 2 місяці, а саме до 21 жовтня 2023 року з покладенням відповідних обов`язків.

20 жовтня 2023 року прокурором заявлено клопотання про заміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_9 під вартою.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує про неможливість запобігання заявленим ризикам у інший спосіб, оскільки останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочинів, у зв`язку з чим, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від органів слідства та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення з огляду на те, що він раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини.

Одночасно вказує, що при заміні запобіжного заходу на домашній арешт не було враховано того факту, що квартира, за адресою якої обрано домашній арешт ОСОБА_9 , зареєстрована за іншим власником з 03.05.2023 року, останній проти перебування обвинуваченого у цьому житловому приміщенні заперечує, іншого житла ОСОБА_9 не має.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурорів, які клопотання підтримали; обвинуваченого та захисника, які проти задоволення клопотання заперечували; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку про те, що останнє не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів вважає, що висунуте ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 6 ст. 152 КК України, не є вочевидь безпідставним та воно підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, достатньою мірою для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, твердження прокурора щодо виключної вагомості встановлених щодо обвинуваченого ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та можливості їх усунення виключно шляхом тримання його під вартою, колегія суддів не вважає достатньою мірою обгрунтованими, оскільки ОСОБА_9 належною процесуальною поведінкою доводить дієвість обраного відносно нього запобіжного заходу з моменту його застосування Верховним Судом 23.08.2023 року.

Апеляційним судом в достатній мірі враховується як тяжкість вчинених злочинів так і суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому, втім вказані обставини не можуть бути підставою для істотного обмеження прав та свобод ОСОБА_9 , що узгоджується практикою ЄСПЛ, відповідно до якої міркування суворості ймовірного покарання самі по собі не є достатньою підставою для тримання особи під вартою.

Приймається до уваги, що станом на час розгляду вказаного клопотання обвинувачений перебуває під домашнім арештом майже 2 місяці, і стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду кримінальному провадженню з числа передбачених ст. 177 КПК України, неявки за викликом, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

Одночасно враховується і те, що подальше перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_3 є неможливим з огляду на те, що з 03.05.2023 року власником даної квартири є інша особа, а саме ОСОБА_10 за договором дарування, який проти перебування ОСОБА_9 у належному йому житловому приміщенні заперечує.

Також у межах судового розгляду було встановлено, що місцем перебування ОСОБА_9 під домашнім арештом можливо визначити житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 володільцем якого згідно із договором купівлі продажу нерухомого майна від 27.02.2023 року є мати обвинуваченого - ОСОБА_11 , яка проти перебування у ньому обвинуваченого під час домашнього арешту не заперечує.

З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання прокурора та взяття ОСОБА_12 під варту не вбачається, а відтак до обвинуваченого належить застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, який довів свою дієвість, за іншою адресою, ніж це було визначено ухвалою суду касаційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про заміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 6 ст. 152 КК України, більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , до 18 грудня 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до апеляційного суду за його вимогою;

- цілодобово не залишати житлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_4 без дозволу апеляційного суду, окрім випадків повітряної тривоги, в разі якої обвинувачений може покинути місце проживання для укриття в найближчому сховищі для збереження свого життя;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні ОСОБА_13 .

Строк дії обов`язків визначити до 18 грудня 2023 року включно.

Виконання ухвали покласти на відповідний відділ поліції за місцем перебування обвинуваченого під домашнім арештом.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4