Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/676/2023 Справа № 641/7033/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0001061 від 20.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Проходи, Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді: командира 3 стрілецького взводу 3 стрілецького відділення 3 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді командира 3 стрілецького взводу 3 стрілецького відділення 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування, 17.08.2022 самовільно залишив місце служби, а саме пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , що знаходився поблизу АЗК «ОККО» по пр. Гагаріна, 195 в м. Харкові та до 12.07.2023, в умовах воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами місця проходження служби, проводячи час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем.

Між прокурором та обвинуваченим за участю адвоката ОСОБА_4 , 15 листопада 2023 року укладено угоду про визнання винуватості, на час підписання якої, ОСОБА_5 визнав обвинувачення в обсязі підозри. Угода містить відомості, щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, останній у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення (злочин) із застосуванням ст. 69 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, а саме, самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною у частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , строк попереднього ув`язнення, починаючи з 10 жовтня 2023 року до дня набрання вироком законної сили, у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 342, 350, 373, 374, 472, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 листопада 2023 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001061 від 20.05.2023.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, з призначенням покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк на 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України, замінити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на узгоджене сторонами покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, тобто з 10 жовтня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 10 жовтня 2023 року до дня набрання вироком законної сили, у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1