Справа №-613/1566/23 Провадження №-1-кп/613/162/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000566 від 09.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Богодухів, українки, громадянки України, розлученої, не працюючої, з професійно-технічною освітою, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2023 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 в період дії воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», строком на 30 діб, який у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, знаходячись поряд з домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , скоїла крадіжку велосипеду марки «ММВЗ Мінськ» часів СРСР вартістю 1600 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з викраденим майном з місця події зникла та розпорядилася ним на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення - злочину за ч. 4 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася, повністю підтвердила фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, надала показання щодо місця, часу, способу його вчинення так, як вони встановлені судом.

Так, під час допиту у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що проходячи по вул. Набережній в м. Богодухів, побачила поблизу містка велосипед, поряд нікого не було, господаря велосипеда вона не бачила. Вона почекала кілька хвилин, упевнилась, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла велосипед та повела до себе додому. Наступного дня вона привела цей велосипед до знайомої з наміром продати його, знайома сказала, що цей велосипед шукають працівники поліції. Працівникам поліції, яких викликала знайома за згодою ОСОБА_4 , остання добровільно видала викрадений велосипед. Зазначила, що відразу зізналась у вчиненому, надала показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільно взяла участь у проведенні слідчого експерименту, в ході якого показала працівникам поліції механізм вчинення злочину. Повідомила, що наразі шкодує про вчинене, розкаюється та зобов`язується в подальшому не допускати подібних вчинків.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи пояснення обвинуваченої, повне визнання нею своєї вини, а також те, що вона не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченої, досудової доповіді, письмових доказів щодо долі речових доказів та щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченої та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченої або її виправдання, суд не вбачає

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає її щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої нею в судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що обвинувачена добровільно повернула потерпілому викрадене та присвоєне майно, добровільно брала участь у проведенні слідчого експерименту, під час якого детально показала механізм та розповіла обставини вчинення нею кримінального правопорушення, після зізнання у вчиненні злочинів - не змінювала своєї позиції, отже надавала органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 67 КК України визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку в центрі зайнятості як безробітна не перебуває, неповнолітніх дітей на утримані не має.

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді про обвинувачену у кримінальному провадженні, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі не становитиме високого рівня небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Згідно зі ст. 65 КК України, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_4 , керуючись вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченої, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), наявність обставини, яка обтяжує покарання (вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини справи, ставлення обвинуваченої ОСОБА_4 до вчиненого, висновок досудової доповіді, а також той факт, що потерпілий не має до обвинуваченої претензій матеріального та морального характеру, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а відтак, наявні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на два роки. На період іспитового строку слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченій не обирався, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме: 1911 грн. 84 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 23116 від 15.09.2023.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 13.09.2023 було накладено арешт на майно: велосипед марки «ММВЗ Мінськ» часів СРСР, який належить ОСОБА_5 .

У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, ч.4 ст.174, ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 13.09.2023, а саме: велосипед марки «ММВЗ Мінськ» часів СРСР, який належить ОСОБА_5 .

Речові докази по кримінальному провадженню - велосипед марки «ММВЗ Мінськ» часів СРСР, який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області - повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1