Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1867/23
Провадження №: 1-кп/332/221/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданніматеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000018 від 06.01.2023 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , дані щодо працевлаштування відсутні, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.02 листопада 2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік;

2.08 червня 2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69, ч.1 ст.71 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25 лютого 2013 року у зв`язку із заміною не відбутої частини покарання строком 7 місяців 21 день позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт на той же строк з утриманням 15 % заробітку в дохід держави;

3.19 березня 2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі. Звільнений 09 вересня 2015 року у зв`язку із заміною не відбутої частини покарання строком 1 рік 4 місяці 20 днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт на той же строк з утриманням 10 % заробітку в дохід держави;

4.13 березня 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

5.24.04.2017 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення воли, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним згідно з вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13.03.2017, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. 13.08.2019 Запорізьким апеляційним судом вирок змінено, засуджено за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України, до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією усього майна. 15.06.2020 звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 8 місяців 19 днів за ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.06.2020, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

встановив:

В період часу з 06:00 год. до 06:30 год. 06.01.2023 року ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись біля будинку 2 по вулиці Євпаторійська в місті Запоріжжі, шляхом пошкодження замку водійських дверей проник до салону автомобіля ВАЗ 211540 сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , знак державної реєстрації НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/108-23/3555 від 17.03.2023 року складає 90807 гривень 15 копійок, що належить ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи за водійським місцем, ОСОБА_4 завів двигун автомобілю не встановленим досудовим розслідуванням способом, та не маючи права на користування вказаним транспортним засобом, незаконно привів його у рух, після чого на ньому зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Потерпілий ОСОБА_6 , який про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні 26 жовтня 2023 року потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що належний йому автомобіль ВАЗ 211540 сірого кольору, знак державної реєстрації НОМЕР_2 , знаходився у користуванні його батька та перебував по вул. Євпаторійській м.Запоріжжя. 06 січня 2023 року йому зателефонували із поліції та спитали, де його автомобіль. Тоді ж він дізнався, що його автомобіль був викрадений. Він є внутрішньо переміщеною особою та даний автомобіль був засобом заробітку. Автомобіль йому повернули, але він був частково розукомплектований, він відремонтував автомобіль.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов, який він в судовому засіданні підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, та погодився із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, пояснив, що 06.01.2023, зранку, по вул.Євпаторійська він ножицями відкрив двері автомобіля ВАЗ 211540 сірого кольору, знак державної реєстрації НОМЕР_2 , завів його та поїхав. Даний автомобіль поставив у орендованому за 1000 гривень гаражі свого знайомого, потім з інтернету дізнався, що цей автомобіль належить внутрішньо переміщеній особі, йому стало соромно, що він викрав автомобіль внутрішньо переміщеної особи, але на той час автомобіль вже був частково розукомплектований. У вчиненому розкаявся і висловив жаль з приводу вчиненого, просив суворо не карати. Цивільний позов визнав і повному обсязі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів.

Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий; офіційно не працевлаштований, одруженого, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, разом з цим з 2016 року неодноразово був оглянутий лікарем-наркологом, востаннє 10.01.2013, має діагноз.

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України, суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, що було висловлено у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченомувідповідно до ст.67 КК України,судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, встановленим судом обставинам, а також вимогам ст. 65 КК України.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено, виходячи з наступного.

Враховуючи вищенаведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , фактичні обставини кримінального провадження та тяжкість вчиненого злочину, з урахуванням позиції прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна, яке йому слід відбувати реально, що відповідатиме визначеній ст.50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого.

Суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого, в якому останній просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь 20000,00 грн завданої майнової шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні цивільний позов потерпілого визнав у повному обсязі та зобов`язався відшкодувати заподіяні збитки.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.

Так, відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи викладене, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 20000,00 грн, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2023 (справа №332/932/23, провадження №1-кс/332/361/23) було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на частково розукомплектований автомобіль марки ВАЗ 211540 сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 ; туфлі шкіряні коричневого кольору; домкрат; колесо з літньою гумою, 14 радіуса; недопалок з фільтром білого кольору, (біля водійського сидіння), з маркуванням «Парламент»; змив на марлевий тампон та контроль марлі, (з керма автомобіля); змив на марлевий тампон та контроль марлі, (з важеля КПП); змив на марлевий тампон та контроль марлі, (з ручного гальма), які вилучені в ході проведення огляду.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2023 (справа №332/932/23, провадження №1-кс/332/362/23) було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на плиткоріз марки «Дніпро», модель «ТС-180», серійний номер НОМЕР_3 , та робочу поверхня до нього; пластикову коробку зеленого кольору з написом «Intertool.ua», в якій знаходиться набір ключів та викруток, які вилучені в ході проведення огляду місця події.

Так як до вищезазначеного майна не застосовується спеціальна конфіскація майна, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд скасовує арешт цього майна, який був накладений під час досудового розслідування.

Витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні на підставі ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

02 березня 2023 року ОСОБА_4 затриманий в порідку ст.208 КПК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2023 року, до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який обчислюється з дня затримання в порядку ст.208 КПК України.

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 квітня 2023 року відповідно до ст.616 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 скасовано, ОСОБА_4 негайно звільнений з-під варти.

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 25 серпня 2023 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, який обраховується з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , а саме з 25 серпня 2023 року.

Ухвалами Заводського районного суду м.Запоріжжя зазначений запобіжний захід не змінювався та був продовжений до 17 грудня 2023 року включно.

Враховуючи, що призначається покарання у вигляді реального позбавлення волі, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів з дня ухвалення вироку, залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу, та на переконання суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 02 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року включно та з 25 серпня 2023 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,366-371,373-376 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 02 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року включно та з 25 серпня 2023 року по день набрання вироком законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2023 (справа №332/932/23, провадження №1-кс/332/361/23) на частково розукомплектований автомобіль марки ВАЗ 211540 сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 ; туфлі шкіряні коричневого кольору; домкрат; колесо з літньою гумою, 14 радіуса; недопалок з фільтром білого кольору, (біля водійського сидіння), з маркуванням «Парламент»; змив на марлевий тампон та контроль марлі, (з керма автомобіля); змив на марлевий тампон та контроль марлі, (з важеля КПП); змив на марлевий тампон та контроль марлі, (з ручного гальма).

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2023 (справа №332/932/23, провадження №1-кс/332/362/23) на плиткоріз марки «Дніпро», модель «ТС-180», серійний номер WPI 4 та робочу поверхню до нього; пластикову коробку зеленого кольору з написом «Intertool.ua», в якій знаходиться набір ключів та викруток.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-частково розукомплектований автомобіль марки ВАЗ 211540 сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , туфлі шкіряні коричневого кольору, домкрат, колесо з літньою гумою, 14 радіуса; плиткоріз марки «Дніпро», модель «ТС-180», серійний номер НОМЕР_3 , та робочу поверхня до нього; пластикову коробку зеленого кольору з написом «Intertool.ua»; електричну дріль чорного кольору; круг для різки плитки марки «Дніпро» 22,2 мм діаметром, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити в розпорядженні ОСОБА_6 ;

-недопалок з фільтром білого кольору, (біля водійського сидіння), з маркуванням «Парламент»; змив на марлевий тампон та контроль марлі, (з керма автомобіля); змив на марлевий тампон та контроль марлі, (з важеля КПП); змив на марлевий тампон та контроль марлі, (з ручного гальма), які передані на зберігання до камери схову відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області,- знищити;

-мобільний телефон марки «Самсунг» імей НОМЕР_4 , та дві сім карти, передані на зберігання ОСОБА_4 ,- залишити в розпорядженні ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизу №СЕ-19/108-23/3555 від 17.03.2023в розмірі1132,68 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду в розмірі 20000,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1