Номер провадження: 11-кп/813/2294/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Приморського райсуду м. Одеси від 29.08.2023 у к/п №0000441 від 11.07.2023 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новомиколаївка Томаківського р-ну Дніпропетровської обл., не працевлаштованого, із середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнаний винувати у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не застосовувався.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що він, перебував у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, адже спільно проживає п`ять років поспіль, вони пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки.

Під час чергового з?ясування з ОСОБА_10 стосунків на побутовому ґрунті, ОСОБА_8 , будучи невдоволеним виконанням обов`язків по квартирі його співмешканкою, спровокував конфліктну ситуацію, під час якої вирішив фізично покарати ОСОБА_10 за її поведінку.

Діючи з вказаною метою, ОСОБА_8 підвівшись з ліжка, де він лежав разом з ОСОБА_10 , наніс не менш ніж п`ять ударів кулаками в область обличчя та двічі вдарив в область правого та лівого плеча, при цьому зазначені тілесні ушкодження згідно з п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_10 вибігла в спідній білизні на вулицю, злякавшись подальших ударів від ОСОБА_8 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій, вказує на те, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з наступних підстав:

- у відповідності до ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, які досягли пенсійного віку, водночас на момент постановлення оскаржуваного вироку ОСОБА_11 було 63 роки, що унеможливлювало призначення йому покарання у виді громадських робіт;

За таких обставин, прокурор ОСОБА_7 просить вирок Приморського райсуду м. Одеси від 29.08.2023 змінити, в частині призначеного покарання, та призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_12 не з`явився, був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, із жодними клопотаннями до суду не звертався, при цьому, захисник ОСОБА_13 направив на адресу апеляційного суду клопотання, в якому повідомив, що припинив контракт із Регіональним центром безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській обл..

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, апеляційний суд вважає за можливе розглянути його апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається матеріалів провадження, учасники кримінального провадження надали згоду на розгляд обвинувального акту за їх відсутності, обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у зв`язку з чим судовим розгляд був проведений у спрощеному порядку, який перебачений ст. 382 КПК України.

Враховуючи те, що зазначені висновки суду 1-ої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України ніким із учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 відносно призначеного покарання апеляційний суд приходить до таких висновків.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 було призначено покарання у виді громадських робіт.

В той же час, відповідно до ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

В той же час, як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_8 народився в 1959, тобто на момент постановлення оскаржуваного вироку йому було 63 роки.

Водночас, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами прокурора та констатує, що судом 1-ої інстанції було допущене неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України апеляційний суд приходить до таких висновків.

Апеляційний суд враховує ступінь тяжкості кримінального проступку, відомості про особу обвинуваченого, який має місце проживання та реєстрації, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого апеляційний суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Стаття 50 КК України передбачає, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

Апеляційний суд зауважує, що норми закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно з приписами п. 3) ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ст. 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок зміні, з підстав, наведених у мотивувальній частині ухвали.

Беручи до уваги викладене вище, керуючисьст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 413, 419, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Приморського райсуду м. Одеси від 29.08.2023,яким ОСОБА_8 визнаний винуватиму вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України змінити, в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3