Справа № 947/2269/24
Провадження № 1-кс/947/1877/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000358 від 24.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000358 від 24.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку вересня 2023 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , одягнуті у однострій співробітників поліції, наявним нагрудним спеціальним жетоном №0092299 та № 092371 відповідно, вступили у попередню змову та перебуваючи на території ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр» зупинили вантажний автомобіль ФОРД Транзит, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , в якому знаходився відшитий одяг.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представились ОСОБА_9 працівниками відділу реагування патрульної поліції Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області надавши для огляду посвідчення № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .

В ході розмови з ОСОБА_9 з корисливих мотивів ОСОБА_6 вказав про необхідність надання неправомірної вигоди йому та ОСОБА_7 за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності, так як усі хто займається пошивом одягу та його торгівлею на ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр» здійснюють плату, та таким чином безперешкодно проїзжають блокпости, не вживаються заходи щодо конфіскації товару і транспортних засобів. В свою чергу, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 , що у разі відмови, у останнього та його батька ОСОБА_8 виникнуть проблеми у вигляді перешкод з завезенням товару та торгівлі. Після розмови ОСОБА_6 надав ОСОБА_9 свій номер мобільного телефону НОМЕР_4 .

В подальшому продовжуючи свої злочинні умисні дії, на початку листопада 2023 року (точний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою вимагання неправомірної вигоди, створюючи умови для її отримання, зустрілись біля контейнеру № 6220 по вул.Розвантажувальна на території ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр» з ОСОБА_9 .

В ході розмови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що у вересні місяці 2023 року вони безперешкодно пропустили автомобіль, на територію «Промтоварного ринку» «7 кілометр», та вказали, що за безперешкодне завезення товару на ринок необхідно щомісячно надавати їм неправомірну вигоду у сумі 200 доларів США за один вантажний автомобіль, який здійснив його завезення та вигрузку. Також, ОСОБА_9 на вимогу

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у мобільному додатку «Whatsapp» на мобільний телефон НОМЕР_4 , який належить останньому, скинув державні номери автомобілів Форд Транзит НОМЕР_1 та НОМЕР_5 (на яких здійснюється перевезення товару) з метою здійснення контролю за їх пересуванням.

В подальшому 20.12.2023 приблизно о 08 годині 40 хвилин

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одягнуті у однострій співробітників поліції, наявним нагрудним спеціальним жетоном №0092299 та № НОМЕР_6 відповідно, повторно прибули до контейнера №6220 по вул.Розвантажувальна на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», де зберігає свій товар у вигляді одягу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, будучи службовими особами та використовуючи займану посаду та повноваження поліцейського ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запропонували ОСОБА_9 відійти від контейнера, де приблизно на відстані 200 метрів поблизу адміністративного приміщення ринку, ОСОБА_6 бере до рук свій мобільний телефон та питає «За две машины?», на що ОСОБА_9 стверджуючи відповідає «Так» та передає у праву руку ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 15000 гривень. В свою чергу ОСОБА_7 запитує суму грошових коштів наданих ОСОБА_9 , на що останній повідомив, що грошові кошти за два автомобіля по двісті доларів США за кожну, після цього ОСОБА_6 відповів стверджуючи «Да». Зазначені грошові кошти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали за не створення штучних перешкод з перевезення товару на територію ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр», не вжиття заходів щодо затримання автотранспортних засобів Форд Транзит НОМЕР_1 та НОМЕР_5 у грудні місяці 2023 року та виклику слідчо-оперативної групи, з метою конфіскації цих автомобілів та товару, який завозився на територію ринку на зазначених автомобілях.

Продовжуючи свої протиправні дії, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, 10.01.2024 приблизно о 12 годині 29 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_6 попередньо впевнившись, що ОСОБА_9 перебуває на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», шляхом здійснення дзвінка з мобільного телефону НОМЕР_4 , прибули до контейнера №6220 по вул.Розвантажувальна на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», та в подальшому спільно з ОСОБА_9 відійшли до контейнера №6320 на вул.Розвантажувальна.

В ході бесіди ОСОБА_6 показуючи жест пальців рук вказівного та великого, потираючи їх один об одний, повідомив ОСОБА_9 , - «Я про это», на що останній відповів, про відсутність грошових коштів на даний час. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_9 про необхідність самостійно повідомити про дату та час передачі їм неправомірної вигоди.

Надалі, 17.01.2024 ОСОБА_6 здійснив телефонний дзвінок із свого мобільного номеру телефону НОМЕР_4 ОСОБА_9 , щодо необхідності зустрітися з метою отримання неправомірної вигоди.

Приблизно о 08 годині 50 хвилин 18.01.2024 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 прибули до контейнера №6220 по вул.Розвантажувальна на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», та в подальшому спільно з ОСОБА_9 відійшли до контейнера №6320 на вул.Розвантажувальна. На виконання раніше обумовлених домовленостей ОСОБА_9 виконуючи вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 передав останньому грошові кошти у сумі 15 000 гривень за не створення штучних перешкод з перевезення товару на територію ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр», не вжиття заходів щодо затримання автотранспортних засобів Форд Транзит ВН3142ОН та НОМЕР_5 у січні місяці 2024 року та виклику слідчо-оперативної групи, з метою конфіскації цих автомобілів та товару, який завозився на територію ринку на зазначених автомобілях.

ОСОБА_6 поклав передані ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 15 000 гривень до своєї які поклав до своєї лівої кишені штанів та направився у невідомому напрямку по вул. Розгрузочна на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», де працівниками правоохоронних органів його та ОСОБА_7 викрито та затримано за ст.208 КК України.

18 січня 2024 року старшим слідчим другого слідчого відділу

(з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_10 за погодженням із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що вони підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Так, 18.01.2024 за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук. За результатами проведеного обшуку виявлено та вилучено:

банкноти ззовні схожі на грошові кошти номіналом по 500 грн всього 3 одиниці (всього 1500 грн) з серійними номерами: ЕБ9863234, АМ0730811, Є37808608, які поміщено до сейф-пакету S2050274;

предмет зовні схожий на гаманець чорного кольору у якому містяться банкноти ззовні схожі на грошові кошти наступними номіналами: 2 дол. США 1 од., з серійним номером: D06395320A, 50 євро 1 од., з серійним номером: НОМЕР_7 , 10 євро 1 од., з серійним номером: НОМЕР_8 , 50 дол. США 2 од., з серійним номером: НОМЕР_9 та MK 12242346A, 100 дол. США всього 22 од. з серійними номерами: CB11528499E; HB18008014І; HL79687248F; KB71922023H; BE59323170A; HE21798749A; MB48809331N; PC39985505B; LB16947027A; LB07152187C; MB25860598N; LA06947906; PL65952120A; LB14748630H; MB52157319C; MB84716251F; MB92263110І; PB17917791L; PB85033730A; PK08187000H; PF28898144L; PG92685665B (всього 2302 дол. США, 60 євро) талон закріплення транспорту 1 од., які поміщено до сейф-пакету B1018279;

предмет зовні схожий на кастет з ножем, який поміщено до сейф-пакету B1018286;

чорнові записи на 4 арк., які поміщено до сейф-пакету B2009177;

жетон «Поліція» за номером 0092299, які поміщено до сейф-пакету B1018280;

банкноти ззовні схожі на грошові кошти, а саме 2 одиниці по 50 дол. США, з серійними номерами: MB74633985C; MB010845526D; та 99 одиниць по 100 дол. США, з серійними номерами: PFJ; PK80019471D; PA79562547A; PB43108427L; PF81508192C; PB43538719L; PF53960113G; MB70459642A; PJ64160654B; PC00194696A; PC0194694A; PC00194695A; LB06713495Н; MB86225309D; MD88286252A; MB47439696M; PK18265716H; PK18265717H; ME54292655B; PJ57353176B; PK18265718H; PA679109C; PJ57353175B; PJ57353174B; PJ57353173B; LK83686037A; PG06268889D; PL64744305J; PE33570026E; PF36731702G; LC61950958B; PB19597604A; PB51842349A; MC03325069A; MG33163967A; ML09766230B; LB78963002A; MB01368024N; ML05412610B; LB36067052C; LB96465939T; PK39564891B; PA22289885C; PA22289886C; PA22289887C; PA22289892C; MH02038010A; PF33135146L; PF33135144L; PB56993339A; PF30088303J; PG79023935A; MF89957988A; LJ51929087B; PF92276931L; PL38310362C; PG595113258A; PB98564571J; PL38310358C; MK35035949C; PH73530987B; PE29822065E; PG71545155B; PB43370440B; LG28257821E; LP73700447B; ML13419333F; PH73530981B; PH73530916B; PH73530915B; LF51761864E; LF27824074A; MB71042199G; LK40931847F; PF80413209K; PA77146433B; LL49525390D; MC39091535A; LF87228346J; PB83106929N; PE72355248D; PA12475139C; PF24360843F; ML91496357E; PD85772078B; PB88747407G; LD29177176D; PG37689892C; PH30489308B; PA51070771A; MJ16246014A; PE83054694B; LL14504999G; PE33393556E; LL76050653E; PK59726360D; PB71465526I; PE78195025C; PB51842349B. (всього 10 тис. дол. США), які поміщено до сейф-пакету B1017730.

Вказані речі та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

01.02.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси клопотання прокурора повернуто останньому, встановлений строк в сімдесят дві години після отримання копії зазначеної ухвали для усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині. Зазначена ухвала отримана процесуальним керівником 05.02.2024 року.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити посилаючись на доводи викладені письмово, окремо звернув увагу на те, що частину отриманої неправомірної вигоди ОСОБА_6 зберігав за своїм місцем мешкання. Крім того, вилучені грошові кошти, а саме: три купюри по 500 гривень за номерами: ЕБ9863234, АМ0730811, Є37808608 збігаються із вказаними у протоколі огляду та вручення грошових коштів від 20.12.2023 року.

Представник особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту адвокат ОСОБА_4 надала письмові заперечення на клопотання прокурора. В судовому засіданні зазначила, що заперечує проти накладення арешту на вилучені: гаманець у якому містяться банкноти ззовні схожі на грошові кошти наступними номіналами: 2 дол. США 1 од., з серійним номером: D06395320A, 50 євро 1 од., з серійним номером: SE , 10 євро 1 од., з серійним номером: ЕБ , 50 дол. США 2 од., з серійним номером: МВ 51993652В та MK 12242346A, 100 дол. США всього 22 од. з серійними номерами: CB11528499E; HB18008014І; HL79687248F; KB71922023H; BE59323170A; HE21798749A; MB48809331N; PC39985505B; LB16947027A; LB07152187C; MB25860598N; LA06947906; PL65952120A; LB14748630H; MB52157319C; MB84716251F; MB92263110І; PB17917791L; PB85033730A; PK08187000H; PF28898144L; PG92685665B (всього 2302 дол. США, 60 євро) талон закріплення транспорту 1 од., які поміщено до сейф-пакету B1018279 та банкноти ззовні схожі на грошові кошти, а саме 2 одиниці по 50 дол. США, з серійними номерами: MB74633985C; MB010845526D; та 99 одиниць по 100 дол. США, з серійними номерами: PFJ; PK80019471D; PA79562547A; PB43108427L; PF81508192C; PB43538719L; PF53960113G; MB70459642A; PJ64160654B; PC00194696A; PC0194694A; PC00194695A; LB06713495Н; MB86225309D; MD88286252A; MB47439696M; PK18265716H; PK18265717H; ME54292655B; PJ57353176B; PK18265718H; PA679109C; PJ57353175B; PJ57353174B; PJ57353173B; LK83686037A; PG06268889D; PL64744305J; PE33570026E; PF36731702G; LC61950958B; PB19597604A; PB51842349A; MC03325069A; MG33163967A; ML09766230B; LB78963002A; MB01368024N; ML05412610B; LB36067052C; LB96465939T; PK39564891B; PA22289885C; PA22289886C; PA22289887C; PA22289892C; MH02038010A; PF33135146L; PF33135144L; PB56993339A; PF30088303J; PG79023935A; MF89957988A; LJ51929087B; PF92276931L; PL38310362C; PG595113258A; PB98564571J; PL38310358C; MK35035949C; PH73530987B; PE29822065E; PG71545155B; PB43370440B; LG28257821E; LP73700447B; ML13419333F; PH73530981B; PH73530916B; PH73530915B; LF51761864E; LF27824074A; MB71042199G; LK40931847F; PF80413209K; PA77146433B; LL49525390D; MC39091535A; LF87228346J; PB83106929N; PE72355248D; PA12475139C; PF24360843F; ML91496357E; PD85772078B; PB88747407G; LD29177176D; PG37689892C; PH30489308B; PA51070771A; MJ16246014A; PE83054694B; LL14504999G; PE33393556E; LL76050653E; PK59726360D; PB71465526I; PE78195025C; PB51842349B. (всього 10 тис. дол. США), які поміщено до сейф-пакету B1017730. Зауважила, що вилучені грошові кошти не належать ОСОБА_6 та його дружині. Вказала, що грошові кошти в сумі 10 000 доларів США є власністю ОСОБА_5 , який зареєстрований як ФОП та має постійний дохід. Зазначила, що вилучені грошові кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження. Просила залишити клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти у валюті долари США та євро без задоволення.

З метою недопущення порушення прав третьої особи, в судове засідання був викликаний ОСОБА_5 пояснив, що грошові кошти в сумі 10 000 доларів США передав дружині свого сина - ОСОБА_11 для можливості виїхати за кордон з метою лікування неповнолітньої дитини ОСОБА_12 , який є інвалідом дитинства. Просив відмовити у задоволенні клопотання в цій частині.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки може містити докази, які входять до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000358 від 24.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В свою чергу не накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст.89,94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, слідчий суддя на даній стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене майно підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Положеннями статей 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею на даний час встановлено, що майно на яке накладається арешт відповідає критеріям ст.98 КПК України.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Слідчий суддя враховує, що за версією сторони обвинувачення ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, всупереч обов`язку його неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та підозрюється в умисному вчиненні корисливого злочину будучи службовою особою.

18.01.2024 року повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч.3 ст.368 КК України.

При цьому особи, що приймали участь в судовому засіданні не заперечували, що за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 були вилучені банкноти ззовні схожі на грошові кошти номіналом по 500 грн всього 3 одиниці (всього 1500 грн) з серійними номерами: ЕБ9863234, АМ0730811, Є37808608 які відповідно до протоколу огляду та вручення грошових коштів від 20.12.2023 та на виконання постанови про контроль за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, були вручені заявнику ОСОБА_9 , чорнові записи на 4 арк. та жетон «Поліція» за номером 0092299.

Зазначені грошові кошти, чорнові записи та документи належать ОСОБА_6 та мають пряме відношення до предмету досудового розслідування щодо одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а тому з метою їх збереження слід накласти на них арешт. При цьому слідчий суддя враховує, що захисник ОСОБА_6 не заперечувала, що вказане майно належало останньому.

Щодо накладення арешту на грошові кошти, то слідчий суддя враховує наступне.

Зазначені грошові кошти мають ознаки майна (доходів), що могло бути отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Крім того, зазначене майно може підлягати конфіскації у зв`язку із повідомленням підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Доводи ОСОБА_5 , який є батьком підозрюваного ОСОБА_6 стосовно того, що вилучені грошові кошти є його особистими накопиченнями, який осанній передав на лікування онука потребують перевірки з боку органу досудового розслідування у зв`язку з тим, що за вказаною адресою були вилучені в тому числі й грошові кошти номіналом по 500 грн, що на виконання постанови про контроль за вчиненням злочину були вручені заявнику ОСОБА_9 ; службові документи, які відносяться до професійної діяльності ОСОБА_6 ; чорнові записи що містять марку транспортних засобів, їх державний номер, мобільний телефон власників та назву товару або походження товару. Крім цього, згідно наданого протоколу огляду відеозапису обшуку від 02.02.2024 вбачається що ОСОБА_13 , під час проведення обшуку, повідомила працівників правоохоронних органів про те, що чорнові записи та гаманець в якому знаходились грошові кошти належать її чоловіку ОСОБА_6 їх походження їй не відоме.

Тому наразі, на думку слідчого судді, не можна достеменно стверджувати, що грошові кошти в сумі 10 000 доларів США вилучені за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 належать його батьку ОСОБА_5 , а виявлені за місцем знаходження документів та чорнових записів можуть свідчити про їх зв`язок із вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України та їх належності саме підозрюваному.

Доводи щодо неналежності та недопустимості зазначених речових доказів можуть бути предметом оцінки під час судового розгляду обвинувального акту.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження. Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що недоліки зазначені в ухвалі слідчого судді про повернення клопотання прокурору усунуті та клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000358 від 24.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- банкноти ззовні схожі на грошові кошти номіналом по 500 грн всього 3 одиниці (всього 1500 грн) з серійними номерами: ЕБ9863234, АМ0730811, Є37808608;

- предмет зовні схожий на гаманець чорного кольору у якому містяться банкноти ззовні схожі на грошові кошти наступними номіналами: 2 дол. США 1 од., з серійним номером: D0 6395320A, 50 євро 1 од., з серійним номером: SE , 10 євро 1 од., з серійним номером: ЕБ , 50 дол. США 2 од., з серійним номером: МВ 51993652В та MK 12242346A, 100 дол. США всього 22 од. з серійними номерами: CB11528499E; HB18008014І; HL79687248F; KB71922023H; BE59323170A; HE21798749A; MB48809331N; PC39985505B; LB16947027A; LB07152187C; MB25860598N; LA06947906; PL65952120A; LB14748630H; MB52157319C; MB84716251F; MB92263110І; PB17917791L; PB85033730A; PK08187000H; PF28898144L; PG92685665B (всього 2302 дол. США, 60 євро) талон закріплення транспорту 1 од.;

- предмет зовні схожий на кастет з ножем;

- чорнові записи на 4 арк.;

- закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_14 серії НОМЕР_10

на 32 арк., та жетон «Поліція» за номером 0092299;

- банкноти ззовні схожі на грошові кошти, а саме 2 одиниці по 50 дол. США, з серійними номерами: MB74633985C; MB010845526D; та 99 одиниць по 100 дол. США, з серійними номерами: PFJ; PK80019471D; PA79562547A; PB43108427L; PF81508192C; PB43538719L; PF53960113G; MB70459642A; PJ64160654B; PC00194696A; PC0194694A; PC00194695A; LB06713495Н; MB86225309D; MD88286252A; MB47439696M; PK18265716H; PK18265717H; ME54292655B; PJ57353176B; PK18265718H; PA679109C; PJ57353175B; PJ57353174B; PJ57353173B; LK83686037A; PG06268889D; PL64744305J; PE33570026E; PF36731702G; LC61950958B; PB19597604A; PB51842349A; MC03325069A; MG33163967A; ML09766230B; LB78963002A; MB01368024N; ML05412610B; LB36067052C; LB96465939T; PK39564891B; PA22289885C; PA22289886C; PA22289887C; PA22289892C; MH02038010A; PF33135146L; PF33135144L; PB56993339A; PF30088303J; PG79023935A; MF89957988A; LJ51929087B; PF92276931L; PL38310362C; PG595113258A; PB98564571J; PL38310358C; MK35035949C; PH73530987B; PE29822065E; PG71545155B; PB43370440B; LG28257821E; LP73700447B; ML13419333F; PH73530981B; PH73530916B; PH73530915B; LF51761864E; LF27824074A; MB71042199G; LK40931847F; PF80413209K; PA77146433B; LL49525390D; MC39091535A; LF87228346J; PB83106929N; PE72355248D; PA12475139C; PF24360843F; ML91496357E; PD85772078B; PB88747407G; LD29177176D; PG37689892C; PH30489308B; PA51070771A; MJ16246014A; PE83054694B; LL14504999G; PE33393556E; LL76050653E; PK59726360D; PB71465526I; PE78195025C; PB51842349B. (всього 10 тис. дол. США), які поміщено до сейф-пакету B1017730.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1