"19" січня 2024 р. Справа № 363/370/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000069 від 18.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козаровичі Вишгородського району Київської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, командира відділення 3-го зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 4 зенітної кулеметної роти в/ч НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні двох дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду надійшло клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000069 від 18.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, з проханням застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 діб, в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування було встановлено, що 18.01.2024 близько 02 год. 49 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на першому поверсі житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 де останні разом ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 - спільно вживали алкогольні напої.

В той же час та в тому ж місці, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які переросли у бійку, у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

В той самий час та місці ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , діючи умисно, з мотивів помсти, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, лівою рукою взяв з кишені своєї куртки предмет зовні схожий на ніж та тримаючи в лівій руці, вістрям останнього завдав один удар в область правої частини грудної клітини ОСОБА_11 .

Своїми умисними діями, які виразились в нанесенні тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , завдав ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини праворуч, пневмоторекс.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , буду військовослужбовцем може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має істотне значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки на даний момент в ході досудового розслідування не здійснено вилучення аудіозаписів з лінії 103 щодо виклику на місце події екстреної медичної допомоги; на здійснено вилучення медичної документації щодо виїзду екстреної медичної допомоги та первинного їх діагнозу, історії хвороби потерпілого, тощо;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , у зв`язку з наданням копій матеріалів кримінального провадження, так як останні додані в обґрунтування вказаного клопотання, а тому останньому відомі анкетні данні, місця проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, а тому Він може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному проваджені, які надавали викривальні покази щодо нього, а відтак підозрюваний, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню як досудового розслідування так і встановленні судом істини у справі, так як відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто незаконно впливати на осіб, які на теперішній час не допитані як свідки, однак яким можуть бути відомі відомості щодо обставин вчиненого ним даного кримінального правопорушення, так вказані особи могли бути очевидцями вчинення ним кримінального правопорушення, особами які безпосередньо прибували на місце вчинення кримінального правопорушення та надавали медичну допомогу, а також безпосередньо медичного персоналу лікувального закладу де потерпілий проходить курс лікування;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може продовжити скоєння кримінальних правопорушень, оскільки перебуваючи на волі під час здійснення впливу на свідків, потерпілого та або інших осіб, які на даний час не допитані в якості свідків може здійснювати в їх адресу як погрози спричинення тілесних ушкоджень, так і безпосередньо їх спричинювати, а будучи на військовослужбовцем та перебуваючи на волі, відповідно маючи доступ до вогнепальної зброї та боєприпасів здійснювати незаконне їх привласнення, носіння, зберігання тощо.

Таким чином, враховуючи вищезазначені ризики та встановлені обставини які враховуються під час обрання запобіжного заходу, орган досудового розслідування (сторона обвинувачення) переконана, що є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Ураховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у ст. 177 КПК України, тому до ОСОБА_5 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки підозра не обґрунтована та стороною обвинувачення не доведено існування зазначених у клопотанні ризиків, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам і досягти мети, передбаченої ст. 177 КПК України. Зауважив, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, одружений та має двох неповнолітніх дітей на утриманні, що свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваного за місцем проживання. Тож просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що не пам`ятає обставини вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення. Зазначив, що зареєстрований та тривалий час проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною та дітьми. Підтримав думку захисника та просив не позбавляти його волі.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею зазначається наступне.

З матеріалів клопотання встановлено, що відділенням розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження №0000069 від 18.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

18 січня 2024 року, о 03 год. 20 хв., ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

18 січня 2024 року, за погодження з прокурором ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та вручено її письмову копію.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами (доказами), а саме:

- відомостями, які містяться в рапортах старшого інспектора чергового Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 від 18.01.2024 року, щодо отримання повідомлення на спецлінію 102 про спричинення ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень;

-відомостями які містяться в протоколі відібрання в ОСОБА_10 заяви про вчинення кримінального правопорушення, а саме спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень;

-відомостями які містяться в протоколі огляду місця події від 18.01.2024 року а саме території домоволодіння, в томі числі приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яким зафіксована матеріальна обстановка, наявність плям бурого кольору, зовні схожих на кров;

-показами потерпілого ОСОБА_11 , зафіксованими в протоколі його допити в якості потерпілого від 18.01.204 року в яких він вказує як та з ким проводив своє дозвілля в ніч з 17 на 18 січня 2024 року та відомі йому обставини отримання ним тілесних ушкоджень;

-відомостями які містяться в листі відповіді з КНП «Вишгородська ЦРЛ» вих.. № 58 від 18.01.2024 відповідно до яких потерпілого ОСОБА_11 доставлено 18.01.2024 до лікувальної установи з проникаючим ножовим пораненням грудної клітини праворуч. Пневмоторекс;

-відомостями які містяться в протоколі огляду речей потерпілого ОСОБА_11 , в яких останнього доставлено до КНП «Вишгородська ЦРЛ»;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , в яких він вказує обставини знайомства з ОСОБА_5 , а також виявлення на тілі свого сина ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, переліку осіб які відвідували його житловий будинок в ніч з 17 на 18 січня 2024 року;

-протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_13 особи для впізнання за фотознімком, відповідно до якого свідок по фото ОСОБА_5 впізнав особу яка прибула до його будинку, та яка знаходилась в одній кімнаті з його сином в час спричинення йому тілесних ушкоджень;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , в яких остання вказує обставини знайомства з ОСОБА_5 , обставини проведення спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , дозвілля в ніч з 17 на 18 січня 2024 та відомі обставини спричинення її брату тілесних ушкоджень;

-протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання за фотознімком, відповідно до якого свідок по фото ОСОБА_5 впізнав особу яка прибула до будинку за місцем її проживання, та яка знаходилась в одній кімнаті з її братом в час спричинення йому тілесних ушкоджень, а також наявність між потерпілим та підозрюваним конфлікту;

-результатами проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , під час якого при останньому в лівій кишені куртки виявлено металевий предмет зовні схожий на складний ніж, з плямами бурого кольору зовні схожими на кров, а також наявності на одягу та руках плям бурого кольору зовні схожих на кров;

-іншими матеріалами кримінального провадження;

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Враховуючи наведену вище практику Європейського Суду з прав людини та не вирішуючи питання доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, підозра в розумінні вимог ст.ст. 177, 178 КПК України є обґрунтованою.

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, які передбачені пунктами 1-5 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, є військовослужбовцем та тривалий час бере учать у заходах для забезпечення оборони України, за що має численні нагороди, за місцем служби характеризується позитивно, як дисциплінований військовослужбовець, спокійний та вимогливий до себе, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, де проживає з сім`єю, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного за місцем проживання, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, а також не доведення стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що сама тільки тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь, не може бути беззаперечною підставою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового засідання. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків, а отже клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити частково та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178,181,183,184,193,194,309 КПК України,слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000069 від 18.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України стосовно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 18.03.2024 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , окрім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом слідчого, прокурора, суду, перебування в органах досудового слідства, суду й участі в слідчих та процесуальних діях в кримінальному провадженні, судових засіданнях, надання невідкладної медичної допомоги в закладах охорони здоров`я та в інших невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя чи здоров`я в умовах воєнного стану.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду в цьому кримінальному проваджені;

- повідомляти слідчого, прокурора,суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти та доставити його за місцем проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Зобов`язати Вишгородське РУП ГУНП в Київській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Вишгородське РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала діє до 18.03.2024 року.

Повний текст ухвали проголошено 23.01.2024 року о 16 годині 30 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1