Справа № 496/377/24
Провадження № 1-кс/496/144/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 10.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. дізнавача звернувся до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те, що 09.01.2024 до ЧЧ Одеського РУП № 2 надійшло повідомлення зі спец-лінії «102» про те, що 09.01.2024 о 15:03 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою безперешкодного перетину державного кордону пред`явив співробітникам ДПСУ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК виданих на власне ім`я з явними ознаками підробки. 09.01.2023 року у період часу з 18:00 по 18:05 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки-Удобне», 49 км. траси Одеса-Рені, проведено огляд місця події, під час якого викрито громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біля якого виявлено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 16.06.2023 та довідку ВЛК № 2458 від 16.06.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я останнього, які були вилучені та упаковані до експертного сейф-пакету № WAR 1937472, який скріплено підписами учасників огляду. 10.01.2024 постановою т.в.о. дізнавача сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 вказані вище речі, вилучені у ході огляду місця події, визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження. 10.01.2024 року у якості свідка допитано співробітника СБУ ОСОБА_5 , який пояснив, що під час несення служби на КРП «Маяки», близько 11:30 год., під час перевірки документів громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з метою перетину державного кордону України пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я, та було встановлено, що вказані документи мають явні ознаки підробки. А саме, зроблено телефонний дзвінок на чергову частину ТЦК та у телефонному режимі отримана відповідь, що вказані документи не видавалися.

Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням враховуючи те, що існують достатні підстави вважати, що вилучені 09.01.2024 в ході огляду місця події: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 16.06.2023 та довідку ВЛК № 2458 від 16.06.2023, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були вилучені та упаковані до експертного сейф-пакету № WAR 1937472 є предметом, вчинення злочину, речовим доказом та може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також беручи до уваги що в рамках кримінального провадження виникла необхідність в проведені ряду експертних досліджень вилученого під час огляду місця події, та оскільки у разі повернення вказаного тимчасово вилученого майна будуть створені можливості для його знищення.

В судове засідання т.в.о. дізнавача та прокурор не з`явилися, але міститься клопотання про розгляд справи у відсутність дізнавача та прокурора. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.

ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, при цьому надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі. Також просив долучити до матеріалів справи відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо вказаних в клопотанні т.в.о. дізнавача документів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Судом досліджено надані ОСОБА_4 документи, та як вбачається з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 за вих. № 2134 від 10.01.2024 року, на адвокатський запит адвоката ОСОБА_6 № 02-01 від 10.01.2024 року, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 16.06.2023 року та довідка ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 видавались та станом на даний час ОСОБА_4 виключений з військового обліку військовозобов`язаних на підставі рішення ВЛК.

Дослідивши надані ОСОБА_4 документи, судом було встановлено, що останньому, згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 за вих. № 2134 від 10.01.2024 року,документи видавались, а тому підстав для накладення арешту на вказані документи суд не вбачає.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Повернути вилучене майно власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1