Справа № 185/1305/24
Провадження № 1-кс/185/189/24
У Х В А Л А

06 лютого 2024 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Павлограді клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000195 від 04.02.2024 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, не навчається, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно поданого клопотання слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 04 лютого 2024 року, приблизно о 12 год. 20 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений), ОСОБА_6 сумісно зі своїм приятелем військовослужбовцем ОСОБА_7 , прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де побачив ОСОБА_8 , який приїхав до вказаного домоволодіння, на належному йому транспортному засобі марки ВАЗ 21061, 1985 року випуску, бежевого кольору, державний номер якого « НОМЕР_1 », з тим, щоб отримати від ОСОБА_9 залишкову частину грошового боргу за продані ним раніше дрова.

Враховуючи зухвалість та безпідставну агресію зі сторони чоловіків, які підійшли до вказаного домоволодіння, коли ОСОБА_6 висловив погрози фізичної розправи на адресу ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 , не маючи на те підстав, наніс удар рукою в область правого плеча, переймаючись за своє здоров`я, ОСОБА_8 , керуючи належним йому автомобілем марки ВАЗ 21061, поїхав з місця події, направившись до місця свого проживання.

Не бажаючи зупинятися на досягнутому, ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 21061, державний номер якого « НОМЕР_1 », вступивши попередньо у злочинний зговір на реалізацію вказаного наміру із ОСОБА_6 , з метою реалізації сумісного злочинного умислу, на транспортному засобі марки «JEEP GRAND CHEROKEE», державний номер якого « НОМЕР_2 », удвох, прослідували за ОСОБА_8 , приїхавши по ходу переслідування, у двір домоволодіння АДРЕСА_1 , де на той час знаходилися також інші родичі ОСОБА_8 : ОСОБА_10 (мати), ОСОБА_11 (батько), ОСОБА_12 (дружина).

Знаходячись у дворі вказаного домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи при цьому безпосередню доступність до всіх речей та будь-якого майна, що знаходилося у дворі, реалізуючи свій сумісний єдиний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, приблизно о 13 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 04 лютого 2024 року, ОСОБА_7 , з метою подолання можливого опору зі сторони мешканців вказаного домоволодіння, за використанням лопати, яку знайшов у дворі мешканців вказаного будинку, неодноразово наніс удари по різних частинах тіла ОСОБА_8 , в той час, як ОСОБА_6 , діючи сумісно із ОСОБА_7 , за попередньо змовою, наносив удар кулаком в область обличчя ОСОБА_10 . Продовжуючи свої протиправні сумісні дії, спрямовані на заволодіння транспортним засобом, бажаючи показати свою фізичну перевагу, застосовуючи з цією метою фізичне насильство, ОСОБА_7 наніс удари по кінцівках ОСОБА_12 , після чого, показавши таким чином своїми діями агресивність намірів, словесно примусив ОСОБА_11 сісти за кермо автомобілю марки ВАЗ 2106, державний номер якого « НОМЕР_1 », та виїхати на вказаному автомобілі за межі подвір`я. Після виконання вимог, продовжуючи свої сумісні із ОСОБА_6 злочинні дії, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 , розуміючи очевидність вчинюваних дій, відкривши двері, сів на водійське сидіння транспортного засобу марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, бежевого кольору державний номер якого « НОМЕР_1 », та не маючи будь-яких прав відносно вказаного транспортного засобу, запустивши двигун за використанням ключа, який знаходився в замку запалювання автомобілю, наказавши попередньо ОСОБА_11 їхати разом із ним, діючи сумісно із ОСОБА_6 , розділивши попередньо із ним ролі, поїхав до місця свого проживання до домоволодіння АДРЕСА_1 , в той час, як ОСОБА_6 , сидячи за кермом автомобілю марки «JEEP GRAND CHEROKEE», державний номер якого « НОМЕР_2 », поїхав з місця події слідом за автомобілем ВАЗ 2106, під керуванням ОСОБА_7 .

Поїхавши з місця події, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , таким чином з місця події зникли, завдавши тим самим ОСОБА_8 майнову шкоду.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

05 лютого 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно клопотання підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України обґрунтована та підтверджується доказами, які додані до матеріалів клопотання.

В судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали клопотання, просили задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід. Підозрюваний не погодився із обставинами, викладеними в повідомленні про підозру, вказав, що у нього на утриманні перебуває син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час залишився з бабусею.

Захисник вказав, що підозрюваний має поганий стан здоров`я.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя встановив наступне: матеріали поданого клопотання, на які посилався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається слідчий, прокурор, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

У п. 48 рішення Чеботарь проти Молдови № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, утримує неповнолітнього сина, який з ним проживає, раніше не судимий, не одружений, не працює.

Також суд враховує, що указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, який триває станом на теперішній час. Певна частина території України на даний час є тимчасово окупованою, де органи влади держави позбавлені можливості здійснювати свої повноваження.

Враховуючи ймовірну тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_6 , у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні враховуючи тяжкість злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливу на потерпілих, свідків.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Ці обставини та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, все це свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано. Медична документація, надана захисником, не вказує на наявність у підозрюваного хвороб, які б перешкоджали обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не застосовує можливість внесення застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства.

04 лютого 2024 року о 21 годин 46 хвилин відбулося фактичне затримання ОСОБА_6 .

Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 182, 183, 193-194, 196-198, 206, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000195 від 04.02.2024 року - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21 години 46 хвилин 03 квітня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 21-46 години 04 лютого 2024 року.

Строк дії ухвали до 21-46 години 03 квітня 2024 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родичів останнього.

Зобов`язати прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 повідомити Павлоградський РВП ГУНП в Дніпропетровській області та орган опіки та піклування за місцем перебування дитини про факт залишення дитини, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1