Номер провадження 11-сс/816/119/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

Іменем України

05 січня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми заяву ОСОБА_6 про відвід судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 591/10962/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.11.2023 про повернення скарги на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_9 ,

установила:

На початку апеляційного розгляду ОСОБА_9 заявив відвід судді апеляційного суду ОСОБА_3 , який обґрунтував тим, що ця суддя приймала участь у розгляді його аналогічних скарг на ухвали слідчого судді щодо невнесення відомостей до ЄРДР, у задоволенні яких відмовила, що не відповідає судовій практиці, викладеній в узагальнені щодо дій слідчих суддів Сумської області, що у свою чергу викликає сумніви в її неупередженості.

Вислухавши доводи ОСОБА_9 , доводи прокурора ОСОБА_8 про відсутність підстав для задоволення відводу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви заявленого відводу, колегія суддів вважає, що заявлений відвід судді ОСОБА_3 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. При цьому з огляду на п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (рішення ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії»).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому відповідно ч. 5 ст. 80 КПК, відвід повинен бути мотивованим.

Що стосується доводів заявленого відводу, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки наведені ОСОБА_9 підстави для відводу судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_3 не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність цієї судді, її побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду зазначеного кримінального провадження, наявність у судді певних, виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених обставин, неможливість ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості визначеного у порядку автоматизованого розподілу складу суду та забезпечення суддею довіри до судової влади України, збереження та підвищення її авторитету, внаслідок чого вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відвід судді.

Керуючись ст. 75, 80 КПК України,

постановила:

Відмовити ОСОБА_10 в задоволенні його заяви про відвід судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4