КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/124/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2023 року задоволено частково клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою, до 15.01.2024 року включно, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подали кожний окремо апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_6 зазначає, що

оскаржуване рішення є необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням при його постановленні вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

Стороною обвинувачення, не надано жодного доводу про те, що заявлені ризики з моменту застосування запобіжного заходу не зменшились чи з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання під вартою.

Разом з тим, виходячи з повідомлення про підозру, а також із повідомленням про зміну раніше оголошеної підозри, не вбачається відомостей про загибель людей, а також не є зрозумілим, в чому виражаються і які саме спричинені тяжкі наслідки.

Відповідно до нормативного регулювання діяльності аеропортів та аеродромів в Україні як об`єктів із спеціальним режимом обмеженого доступу ОСОБА_6 не був наділений повноваженнями та не ніс відповідальності за забезпечення системи авіаційної безпеки, включаючи систему допуску осіб та механізмів на територію аеропорту, як складової частини авіаційної безпеки аеропорту.

Підозрюваний є людиною похилого віку, одружений має міцні соціальні зв`язки, неодноразово нагороджувався державними відзнаками та нагородами, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, має другу групу інвалідності, на сьогоднішній час потребує лікування, оскільки перебування в умовах слідчого ізолятора погіршує його стан здоров`я.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

На сьогоднішній час відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України. В ході проведення слідчих дій нічого виявлено та не вилучено не було. Окрім того, у зв`язку із відстороненням ОСОБА_6 від виконання обов`язків генерального директора ДП «Антонов», останній фізично не має можливості здійснювати діяльність, у якій підозрюється.

ОСОБА_6 в межах покладених на нього обов`язків, як керівник був на той момент відповідальним за збереження майна аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов», допущення бійців Національної гвардії України для організації заходів з посилення охорони та оборони лише на підставі усної вказівки було неможливим, адже такими діями було б нанесено шкоду аеропорту. Жодних офіційних письмових розпоряджень від Державного концерну «Укроборонпром» до ДП «Антонов» не надходило.

Описані у повідомлені про підозру дії не можуть становити складу злочину, так як є законними, враховуючи повноваження ОСОБА_6 .

Підозрюваний позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, безліч відзнак та подяк за сумлінну роботу. Разом з тим на сьогоднішній час ОСОБА_6 має проблеми зі здоров`ям. За результатами проходження стаціонарного лікування надані рекомендації щодо прийому низки медичних препаратів для стабілізації стану та підтримки його здоров`я та рекомендовано уникати психоемоційного та фізичного перенавантаження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000132 від 03.04.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що упродовж січня-лютого 2022 року підрозділи НГУ, як споживачі розвідувальних даних, були поінформовані щодо можливої ескалації військового конфлікту зі сторони російської федерації на території України, зокрема, 18.01.2022 року на адресу Головного управління Національної гвардії України надіслано розпорядження Генерального штабу ЗС України №39/304/99/20 щодо організації заходів з посилення охорони та оборони окремих об`єктів, у тому числі аеродрому Київ/Антонов - 2 на АТП ДП «Антонов» в смт. Гостомель, Київської області ( далі - аеродром Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов» або аеродром).

На підставі та на виконання вищевказаного розпорядження Головним управлінням НГУ до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (4-та бригада оперативного призначення імені Героя України сержанта ОСОБА_10 ), яка розташована в безпосередній близькості до аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов » (далі - в/ч НОМЕР_1 НГУ), скероване розпорядження командувача НГУ (шифротелеграма №27/2/1/2-3 8дск-Е від 18.01.2022) щодо організації заходів з посилення охорони та оборони аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов ».

18.01.2022 року на виконання вищевказаного Розпорядження командир в/ч НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_11 прибув до АТП ДП «Антонов» (смт. Гостомель Київської області області) з метою налагодження взаємодії з керівництвом підприємства щодо організації охорони та оборони об`єкту.

Разом з тим, заступник директора АТП ДП «Антонов» з авіаційної безпеки ОСОБА_12 та т.в.о. заступника генерального директора (з авіаційно-транспортної та льотно-випробувальної діяльності) ДП « Антонов » ОСОБА_13 , відмовили ОСОБА_11 у реалізації законних повноважень останнього, пославшись на відсутність офіційного звернення НГУ адресованого підприємству та висунули вимогу останньому підготувати офіційне звернення на АТП ДП «Антонов» про допуск військовослужбовців НГУ на територію підприємства.

Про вказані події ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не пізніше 19.01.2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб доповіли генеральному директору ДП «Антонов» ОСОБА_6 .

В свою чергу генеральний директор ДП «Антонов» ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності НГУ, усвідомлюючи законність та обов`язковість виконання вимог командування НГУ та Генштабу ЗСУ, проте не бажаючи розповсюдження їх повноважень на території очолюваного ним підприємства та розташування на ньому позицій військовослужбовців НГУ, розуміючи, що найближчим часом матиме місце повторна вимога військовослужбовців НГУ щодо їх допуску на територію аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов», вирішив створити додаткові штучні перешкоди у реалізації військовослужбовцями НГУ своїх законних повноважень шляхом запровадження механізму розробки, підготовки та погодження спільного документу, а також визначення його наявності обов`язковою умовою для допуску військовослужбовців НГУ для виконання заходів з охорони та оборони аеродрому.

Про вказаний задум ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.01.2022 року, перебуваючи у невстановленому місті, у невстановлений спосіб проінформував своїх підлеглих т.в.о. заступника генерального директора (з авіаційно-транспортної та льотно-випробувальної діяльності) ДП «Антонов» ОСОБА_13 та заступника директора АТП ДП «Антонов» з авіаційної безпеки ОСОБА_12 , надавши вказівку останнім у вищеописаний спосіб створити штучні перешкоди законній діяльності НГУ, які б унеможливили організацію заходів необхідних для посилення охорони та оборони аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов » та висунути вказану вимогу щодо розробки, підготовки та погодження спільного документу військовослужбовцям НГУ під час наступної зустрічі.

У свою чергу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 усвідомлюючи законність та обов`язковість виконання вимог командування НГУ та Генштабу ЗСУ, діючи умисно, на виконання злочинного задуму ОСОБА_6 по перешкоджанню законній діяльності військовослужбовцям НГУ з метою недопущення розповсюдження їх повноважень на території АТП ДП «Антонов», погодились виконати злочинну вказівку ОСОБА_6 , тим самим вступивши з ним у попередню змову.

19.01.2022 року, командир в/ч НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_11 , розуміючи необхідність виконання вимог вищевказаних Розпоряджень НГУ та Генштабу ЗСУ, попередньо отримавши незаконну відмову від ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 у організації заходів по охороні та обороні аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов », надав наказ підлеглим військовослужбовцям НГУ повторно прибути на вказане підприємство та налагодити взаємодію з адміністрацією АТП ДП «Антонов» на виконання законних вимог командування НГУ та Генштабу ЗСУ.

19.01.2022 року,після прибуття військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 НГУ до АТП ДП Антонов», розташований у смт. Гостомель, Київської області, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи умисно, на виконання вказівок ОСОБА_6 та за попередньою змовою з останнім, організували проведення наради із вказаними військовослужбовцями. Під час вказаної наради ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , намагаючись надати своїм злочинним діям вигляду законності, а насправді переслідуючи спільну злочинну мету - перешкоджання законній діяльності НГУ, висунули присутнім військовослужбовцям незаконні вимоги щодо необхідності підготовки спільного документу - «Спільного рішення командира в/ч НОМЕР_1 НГУ та адміністрації АЕ « Антонов » (ГОСТОМЕЛЬ) щодо організації здійснення охорони та оборони аеропорту « АНТОНОВ », (далі по тексту- «Спільне рішення») між в/ч НОМЕР_1 НГУ та адміністрацією АТП ДП « Антонов » із зазначенням відомостей щодо кількості особового складу військової частини залучених до заходів з охорони та оборони об`єкту аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов », їх озброєння, розташування сил та засобів протиповітряної оборони з нанесенням на топографічну карту їх зображення.

В подальшому, у період з 19.01.2022 року по 03.02.2022 року, військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 НГУ, вимушено, діючи на виконання вимоги, висунутої ОСОБА_6 через своїх підлеглих - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як обов`язкової умови для допуску військовослужбовців на територію аеродрому для виконання своїх законних повноважень, здійснювали підготовку «Спільного рішення», координуючи таку діяльність із ОСОБА_12 , якого ОСОБА_6 безпосередньо уповноважив на виконання цих дій. Під час розробки вказаного документу, у зазначений період часу, ОСОБА_12 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_6 та у співучасті з останнім, умисно затягував даний процес шляхом несвоєчасного надання інформації від ДП «Антонов», необхідної військовослужбовцям НГУ для підготовки «Спільного рішення», в частині, за яку відповідав, таким чином створюючи штучні перешкоди для підготовки документа.

Після цього, 03.02.2022 року підготовлене військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 НГУ на виконання вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 «Спільне рішення» було передане для погодження та затвердження до АТП ДП «Антонов».

Наступного дня, 04.02.2022 року ОСОБА_13 та ОСОБА_12 погодили вказане «Спільне рішення», але, продовжуючи діяти на виконання злочинного задуму ОСОБА_6 та у співучасті з останнім по створенню штучних перешкод законній діяльності НГУ з охорони та оборони аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов», відмовили у наданні доступу військовим до території АТП ДП «Антонов», мотивуючи це обов`язковістю затвердження «Спільного рішення» генеральним директором ДП «Антонов» ОСОБА_6 .

У подальшому, у період з 04.02.2022 року по 14.02.2022 року ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , перебуваючи на території ДТП ДП «Антонов», діючи на виконання злочинного задуму ОСОБА_6 та у співучасті з останнім, з метою перешкоджання законній діяльності НГУ, умисно не вчиняли будь-яких дій щодо затвердження «Спільного рішення» генеральним директором ОСОБА_6 , тим самим створювали штучні перешкоди організації заходів з охорони і оборони аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов».

Лише 14.02.2022 року, після чергового звернення військовослужбовців НГУ до ОСОБА_12 щодо визначення стадії затвердження «Спільного рішення» останній, діючи умисно, на виконання злочинного задуму ОСОБА_6 та у співучасті з останнім, повідомив про неможливість передачі генеральному директору ДП «Антонов» ОСОБА_6 вищевказаного документу для затвердження у зв`язку із відсутністю на АТП ДП «Антонов» підрозділу, який здійснює перевезення між підрозділами підприємства кореспонденції, яка містить інформацію з обмеженим доступом, тим самим продовжуючи створювати штучні перешкоди для виконання Розпорядження щодо своєчасної організації НГУ заходів з охорони і оборони аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов».

Цього ж дня, військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 НГУ самостійно забезпечили передачу «Спільного рішення» до ДП «Антонов», за адресою: м. Київ, вул. Туполева, буд. 1 для затвердження генеральним директором ДП «Антонов» ОСОБА_6 .

Після цього, генеральний директор ДП «Антонов» ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 НГУ. діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , продовжуючи створювати штучні перешкоди для допуску військових на очолюване ним підприємство, надав вказівку своїм підлеглим, відповідальним за кінцеве оформлення «Спільного рішення», відтермінувати затвердження ним вказаного документа за надуманими обставинами, хоча як форма, так і зміст документа фактично не змінювались.

Таким чином, після передачі на ДП «Антонов» 14.02.2022 року підготовленого в/ч НОМЕР_1 НГУ «Спільного рішення» його фактичне затвердження генеральним директором ДП «Антонов» ОСОБА_6 та безпосередня передача військовослужбовцям НГУ відбулась лише 23.02.2022 року.

Водночас, 22.02.2022 року розуміючи очевидні ризики загострення ситуації щодо повномасштабного вторгнення зс рф на територію України, а також важливість термінового вжиття заходів для посилення охорони та оборони аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов », військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 НГУ вчергове підготували письмове звернення до генерального директора ДГІ «Антонов» ОСОБА_6 , щодо забезпечення виконання вищевказаних заходів на території аеродрому для своєчасного та якісного реагування на воєнні загрози національній безпеці України з боку рф.

Таким чином, лише 22.02.2022 року особовий склад в/ч НОМЕР_1 НГУ був допущений адміністрацією ДП «Антонов» на територію аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП Антонов » у смт. Гостомель Київської області, заступив на чергування та почав зживати заходи з посилення охорони та оборони вказаного об`єкту, які серед іншого передбачали обладнання фортифікаційних споруд, позицій, облаштування окопів для запобігання та протидії вірогідних дій противника щодо захоплення військового об`єкта.

Тобто в наслідок умисних дій генерального директора ДП «Антонов» ОСОБА_6 , а також т.в.о. заступника генерального директора (з авіаційно-транспортної та льотно-випробувальної діяльності) ДП «Антонов» ОСОБА_13 та заступника директора АТП ДП «Антонов» з авіаційної безпеки ОСОБА_12 , які виразились в перешкоджанні законній діяльності НГУ у виконанні комплексу тих військових заходів, які передбачали посилену охорону та оборону аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов » в смт. Гостомель Київської області, з метою запобігання його захопленню та ураженню противником, їх виконання фактично розпочалось лише 22.02.2022 року, а не 19.01.2022 року, як того вимагали Розпорядження командування НГУ та Генерального штабу ЗСУ. Вказане унеможливило проведення у фактично відведений час всіх вищевказаних необхідних заходів, на проведення яких розпорядчими документами командування НГУ та Генерального штабу ЗСУ надавався строк 19.01.2022 року.

Таким чином, впродовж січня-лютого 2022 року генеральний директор .IX «Антонов» ОСОБА_14 своїми умисними діями, вчиненими за попередньою змовою групою осіб з т.в.о. заступника генерального директора (з авіаційно-транспортної та льотно-випробувальної діяльності) ДП «Антонов» ОСОБА_13 та заступником директора АТП ДП «Антонов» з авіаційної безпеки ОСОБА_12 , перешкоджав військовим службовим особам Національної гвардії України у виконанні ними свої службових обов`язків з охорони та оборони об`єкту аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов » в смт. Гостомель, Київської області, саме: не сприяв налагодженню взаємодії та координації з військовими службовими особами НГУ, щодо покращення системи оборони об`єкту; перешкоджав у проведені тренувань особового складу в/ч НОМЕР_1 НГУ на території аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов »; чинив супротив допуску на територію аеродрому військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 НГУ для виконання бойових завдань з охорони та оборони об`єкту; здійснював перешкоди щодо виконання військовослужбовцями військової частини заходів з охорони та оборони об`єкту, а саме: допустив військовослужбовців на територію аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов » дише 22.02.2022року у темну пору доби, не дозволяючи заходити на злітну смугу, забороняючи пересуватись по території аеродрому на броньованій техніці та категорично забороняючи обладнувати позиції, інженерні та фортифікаційні споруди, чим зробив їх перебування на об`єкті не ефективним.

24.02.2022 року о 05 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні, після чого збройними силами рф здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах і складах зброї, а також по підрозділах ЗСУ, а військовими формуваннями рф здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Зокрема, об 11 год. 45 хв. зс рф розпочали штурм аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов», завдавши вогневого впливу з повітря з ударних гелікоптерів К-52 та Мі-28, Мі-8, а також іншими видами озброєння.

24.02.2022 року о 12 год. 20 хв. в результаті штурму аеродрому ОСОБА_15 і П ДП «Антонов» від вогневого ураження, нанесеного зс рф по території аеродрому, загинув начальник 30-ДПРЧ ГУ ДСНС України у м. Києві ОСОБА_16 , який ніс службу на території АТП ДП «Антонов», а також отримали тілесні ушкодження працівники ДСНС ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Також в результаті нанесення ударів зс рф по території аеродрому пошкоджено та знищено літаки ДП «Антонов», а саме Ан-225 (Мрія), Ан-124-100М-150 (Руслан), Ан-22А, Ан-28, Ан-74Т та Ан-26-100, Ан-132Б, а також комплектуючі до них. Окрім того, в результаті нанесення зс рф ударів по аеродрому знищено та пошкоджено 144 автотранспортні засоби ДП «Антонов».

Окрім того, в результаті ведення військовослужбовцями зс рф агресивних воєнних дій за викладених обставин, у зв`язку із зниженою готовністю підрозділу Національної гвардії України до оборони аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП Антонов », яке стало наслідком вищеописаних умисних спільних дій генерального директора ДП «Антонов» ОСОБА_6 , т.в.о. заступника генерального директора (з авіаційно-транспортної та льотно-випробувальної діяльності) ДП «Антонов» ОСОБА_13 та заступника директора АТП ДП «Антонов» з авіаційної безпеки ОСОБА_12 щодо перешкоджання законній діяльності військовослужбовців НГУ з посилення його охорони та оборони, здійснено захоплення аеродрому Київ/Антонов - 2 АТП ДП «Антонов » у смт. Гостомель Київської області, що призвело до неможливості використання вказаного литовища державою Україна та фактичної втрати суверенітету на відповідній частині території України.

08.12.2023 року прокурорОфісу Генерального прокурора ОСОБА_19 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2023 року задоволено частково клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою, до 15.01.2024 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства. При прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисника та підозрюваного стосовно необґрунтованості підозри не знайшли свого підтвердження, а відтак не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тобто про існування обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Окремо колегія суддів враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, та міцність його соціальних зв`язків, репутацію тобто дані, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, проте з урахуванням вищевказаних обставин, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою.

Обставини, що перешкоджали завершенню досудового розслідування протягом дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов`язані з невиконанням всіх процесуальних дій, зокрема, з урахуванням зібраних доказів виконати вимоги ст. 290 КПК України зі сторонами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, всупереч доводам підозрюваного та захисника, навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження підозрюваного та захисника, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року, якою задоволено частково клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою до 15.01.2024 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3