ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6734/18 Номер провадження 11-кп/814/58/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2018 року за № 0002562, за апеляційними скаргами зі змінами й доповненнями прокурора ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 27 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 26 червня 2019 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 5 років 1 місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 07 жовтня 2018 року приблизно о 07 годині, діючи повторно, таємно викрав із електрощитової в під`їзді АДРЕСА_2 шість запобіжників, чим заподіяв КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» майнової шкоди на загальну суму 305 гривень.

Окрім того, 11 жовтня 2018 року приблизно о 05 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , діючи повторно, таємно викрав із електрощитової в під`їзді АДРЕСА_3 десять запобіжників, чим спричинив КП «ЖЕО №2» майнової шкоди на загальну суму 500 гривень.

В апеляційних скаргах зі змінами та доповненнями:

прокурор ОСОБА_9 просила скасувати вирок Київського районного суду м. Полтава від 27 грудня 2019 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції;

обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати вирок Київського районного суду м. Полтава від 27 грудня 2019 року й закрити кримінальне провадження через відсутність у його діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 заявив клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.3 ст.49 КК України, та закрити кримінальне провадження, вирішити питання щодо застосованого йому запобіжного заходу у вигляді застави, скасувавши його.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, позицію обвинуваченого, який просив задовольнити клопотання, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності й закриття кримінального провадження з наведеної вище нереабілітуючої підстави, підтвердив зрозумілість цієї підстави звільнення від кримінальної відповідальності та її правових наслідків, міркування захисника на підтримку клопотання, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи клопотання та дійшла висновку про те, що воно підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав та наявності згоди з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Тобто, суд повинен звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цією підставою незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (зокрема, постанови від 27 травня 2021 року у справі №577/977/19, від 12 листопада 2019 року у справі №566/554/16-к) визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Суд незалежно від визнання особою винуватості має звільнити її від кримінальної відповідальності за наявності визначених законом підстав.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за змістом ч.3 ст.12 КК України в редакції Закону України на час його вчинення є злочином середньої тяжкості, за чинною ч.4 ст.12 КК України віднесене до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України в редакції Закону України на час вчинення кримінального правопорушення особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості й до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років. Чинні положення п.3 ч.1 ст.49 КК України також регламентують, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили сплинули 5 років.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 учинив епізоди кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 07 та 11 жовтня 2018 року.

Строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності не зупинялись, не переривались і станом на час апеляційного розгляду закінчились, оскільки з дня вчинення ОСОБА_8 зазначеного вище кримінального правопорушення до дня набрання вироком місцевого суду законної сили минуло 5 років.

На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний вирок належить скасувати та відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності, визначених у п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Отже, клопотання підлягає до задоволення.

Оскільки кримінальним процесуальним законом установлено імперативну вимогу з приводу невідкладності розгляду наведеного вище клопотання та у зв`язку із його задоволенням, що передбачає звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності й закриття кримінального провадження щодо нього (за наявності відповідного волевиявлення обвинуваченого), то доводи апеляційних скарг не вирішуються.

При цьому, слід зауважити, що вирок місцевого суду підлягає скасуванню в повному обсязі, зокрема, й у частині продовженого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, який, до того ж, судом першої інстанції було продовжено до моменту набрання вироком законної сили. Таким чином, із моменту постановлення апеляційним судом кінцевого судового рішення (даної ухвали) застосований ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави є скасованим і припиняє свою дію, а тому зазначення в ухвалі апеляційної інстанції окремого рішення щодо вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не потребується.

Водночас, що стосується повернення внесеної заставодавцем суми коштів як застави, то колегія суддів уважає за необхідне роз`яснити, що вказане питання стосується виключно порядку виконання судового рішення, ухваленого за результатами кримінального провадження, через це підлягає вирішенню в порядку ст.ст.537, 539 КПК України за наявності відповідного клопотання та підтвердженням факту внесення застави конкретною особою.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 27 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4