Справа № 405/4966/23
провадження № 1-кс/405/3662/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000795 від 16.07.2023 року, до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей та осіб похилого віку не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до 27.11.2023, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні просила продовжити підозрюваному запобіжний захід - тримання під вартою, до 27.11.2023 року, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що викладені у клопотанні та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний у судовому засіданні надав пояснення, згідно якими щодо пред`явленої підозри не заперечував, разом з тим, не погодився з вказаними прокурором ризиками, вважав їх не доведеними. Крім того додав, що за станом здоров`я не може перебувати під вартою. Пояснив, що у зв`язку з тим, що він відчуває гострий біль в нозі позбавлений можливості здійснювати особисту гігієну, в душовій кімнаті під час миття падає, оскільки в нього проблеми із ногою, його койко-місце розташоване на 2-му поверсі в кімнаті, належного лікування ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» не надає. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, для надання можливості лікуватися задля збереження здоров`я, зокрема збереження ноги, оскільки має побоювання, що може втратити ногу. Додав, що у нього зламано дві кістки, стоїть дві пластини, які ще не прижилися, усно звертався до адміністрації ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», щоб йому надали більш ефективне лікування, але станом на день розгляду даного клопотання його звернення не розглянуте.

Захисники вважали, що ризики, на які посилається орган досудового розслідування не доведені. Крім того, сторона захисту, відповідно до положення ст.201 КПК України звернулася у судовому засіданні з усним клопотанням про зміну запобіжного заходу, посилаючись на незадовільний стан здоров`я підозрюваного та мотивуючи таке клопотання недоведеністю визначених слідчим і прокурором ризиків, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або передати його на поруки, особам, які з`явилися у судове засіданні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, захисників та підозрюваного, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.07.2023 близько 13 год. 50 хв. в світлу пору доби, керуючи технічно-справним автомобілем «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , здійснював рух по автомобільній дорозі Н-23 «Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя» зі сторони міста Кривий Ріг в напрямку міста Кропивницький, грубо порушуючи вимоги п. п. 1.2, 1.5, 2.3 "б" і "д" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України) (п. 1.2 В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Так, ОСОБА_4 , рухаючись по вищевказаній горизонтальній, прямій ділянці дороги, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, на території Гурівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області, не переконався у відсутності транспортних засобів на смузі зустрічного руху, яким може бути створена перешкода чи небезпека для руху, без нагальної на те потреби, не пов`язаної із забезпеченням безпеки дорожнього руху, в безпосередній близькості із зустрічним транспортним засобом, виїхав на смугу зустрічного руху при вільній своїй правій смузі руху, чим грубо порушив вимоги п. п. 10.1 та 12.1 ПДР України (п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним).

В цей час, по вказаній автомобільній дорозі зі сторони міста Кропивницький в напрямку міста Кривий Ріг рухався в межах своєї смуги пасажирський автобус «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював перевезення 16 пасажирів, та якому односторонніми діями водія ОСОБА_4 , була створена аварійно-небезпечна ситуація.

При сукупності всіх вказаних обставин внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 1.2, 1.5, 2.3 "б" і "д", 10.1, 12.1 ПДР України та вимог п.п. 13.1 та 13.3 ПДР України (п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, .... повинен дотримувати …. безпечного інтервалу; п.13.3 Під час … зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху) щодо обрання безпечного бокового інтервалу між зустрічним транспортним засобом, створено передумови, при яких на 47 км. + 900 м. автомобільної дороги Н-23 «Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя» (на території Гурівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області) відбулось зіткнення вищезазначених транспортних засобів.

В результаті допущених водієм ОСОБА_10 порушень правил безпеки дорожнього руху, передбачених п. п. 1.2, 1.5, 2.3 "б" і "д", 10.1, 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР України, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, спричинено смерть пасажирам автобусу «Volkswagen Crafter»:

- ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 675 від 15.08.2023 заподіяно тілесні ушкодження у виді саден в ділянці лоба зліва на межі з границею росту волосся, в ділянці кінчика носу, в центрі підпідборідочної ділянки, по передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, по внутрішній поверхні лівого колінного суглобу три (3), в нижній третині правого стегна по передній поверхні, по задній поверхні правої здухвинної ділянки, на протязі від правого ліктьового суглобу до межі середньої та нижньої третини передпліччя; - синців в верхній третині правого стегна по передній поверхні п`ять (5), по передній поверхні лівого стегна в верхній третині два (2), по підошвеній поверхні 1-го та 2-го пальців лівої стони, в середній та верхній третині правої гомілки по передній поверхні, на протязі від лівого колінного суглобу до середньо третини гомілки по передній поверхні, та по тильній поверхні лівої стопи, по передній поверхні правого передпліччя на всьому протязі - крововилив в м`які тканини лобної ділянки голови. Відритий багатоуламковий перелом правої стегнової кістки, рана в нижній третині правого стегна по передній поверхні, закритий перелом проксимальної фаланги 1-го пальця лівої стопи з крововиливами в підлеглі м`які тканини. Закрита тула травма грудної клітки: двосторонні переломи ребер: зліва: 7-с ребро по середній ключичній лінії, 8-9 ребра па межі середньо-ключичної та передньої підпахвинної лінії, справа-8,9 ребер на межі середньо- ключичної та передньо підпахвинної лінії, без ушкодження пристінкової плеври, перелом 12-го ребра справа по лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври; крововиливи в м`язи грудної клітки, в стінку грудного відділу аорти, під плевру легень; 100 мл крові в правій плевральній порожнині. Закрита тупа травма живота та органів заочеревини: розриви тканини правої частки печінки (4) по випуклій поверхні; крововиливи під капсулу печінки на межі правої та лівої часток по випуклій поверхні та між куполом діафрагми та випуклою поверхнею правої частки печінки, в брижу тонкого кишківника, в печінково-ободову зв`язку, в жирову клітковину правої нирки з переходом на клітковину правого паднирника та фіброзну капсулу правої нирки; 500мл крові в черевній порожнині, шок, які в сукупності несуть ознаки тяжких, як небезпечних для життя і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці події.

- ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 89 від 31.08.2023 заподіяно тілесні ушкодження у виді рана на лівій гомілці по передній поверхні у верхній третині, множині синці по передній поверхні правого та лівого стегна, правої та лівої гомілки, множині синці по передній поверхні тулуба що займають практично всю поверхню, садна правої скроневої та скулової ділянки, садно лобної ділянки по центру, множині садна на правому та лівому передпліччі по тильній поверхні, крововилив в м`яку тканини лобної ділянки, перелом кісток основи черепа, субдуральний, субарахноідальний крововиливи, тупа травма грудей та живота, множині переломи ребер з права та зліва, по середньо ключичній лінії, забої легень, розрив селезінки, розриви діафрагмальної поверхні правої долі печінки, що супроводжувались гострою внутрішньою кровотечою (кров в черевній порожнині близько 900 мл в правій плевральній порожнині 500 мл в лівій плевральній порожнині 300 мл), які в сукупності несуть ознаки тяжких, як небезпечних для життя і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3

- ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій згідно з висновком судово-медичної експертизи № 87 від 31.08.2023 заподіяно тілесні ушкодження у виді рана на правому ліктьовому суглобі по зовнішній поверхні, рана правої гомілки по передньо-зовнішній поверхні, синці правої лобної ділянки, синець верхньої та нижньої повіки лівого ока, множині синці в ділянці грудної клітини по середньо-ключичній, та передньо-підмишечній лінії з права та зліва, множині синці в ділянці лівої та правої гомілки по передній поверхні в середній та верхній третині, синці по зовнішній поверхні лівого плеча, крововилив в м`які тканини лобної ділянки. Перелом кісток правого плеча в нижній третині, перелом кісток правої гомілки у верхній третині, тупа травма грудей та живота, множині переломи ребер по декількох анатомічних лініях, зліва з 2 по 9 ребро з права з 3 по 10 ребро, забої та розриви легень з пошкодженням плеври, (кров в лівій плевральній порожнині 600мл, кров в правій плевральній порожнині 900 мл), які в сукупності несуть ознаки тяжких, як небезпечних для життя, і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_3

- ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , якій згідно з висновком судово-медичної експертизи № 681 від 31.08.2023 заподіяно тілесні ушкодження у виді перелому виличного комплексу справа з крововиливом в м`яких тканинах; рани в ділянці лоба справа, синця навколо правого з крововиливом в білкову оболонку, садна в ділянці вилиці справа, закритої травми грудної клітки: переломи лівих ребер: 2,3,4,5 - по середньоключичній лінії, 6,7 - по передній пахвовій лінії, 8 - по задній пахвовій та лопатковій лінії, 9,12 - по лопатковій лінії, 10 - між лопатковою та прихребтовою лініями, 11 - по прихребтовій лінії; переломи правих ребер: 5,6 - між лопатковою та прихребтовою лініями, з темно-червоними крововиливами в місцях переломів, 2-5 ребра зліва з ушкодження плеври; крововиливу в ділянці 1 та 2 ребер зліва по прихребтовій лінії, в проекції 4 міжребер?я по середньоключичній лінії справа; забою правої і лівої легені з розривом легеневої тканини та наявністю в плевральній порожнині крові близько 600 мл; крововиливу по передній поверхні серцевої сорочки, забою серця; садна в ділянці грудної клітки справа з переходом на ділянку живота, закритої тупої травми живота: крововиливу в ділянці шлунку, в брижі тонкого кишечника, в жировій клітковині очеревини справа, в ділянці підшлункової залози дещо зліва, в підшкірно-жировій клітковині лівої надниркової залози, навколо лівої нирки; розриву по внутрішній поверхні селезінки в області воріт з крововиливом в черевну порожнину до 1,5 л крові зі згустками (згідно протоколу операції); перелому поперечного відростка 1 поперекового хребця, синця з садном по задньо-внутрішній поверхні правого плеча; садна по передній поверхні в верхній третині лівої, які в сукупності несуть ознаки тяжких, як небезпечні для життя, і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останньої 17.07.2023.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричинено тілесні ушкодження потерпілим (водію та пасажирам автобусу «Volkswagen Crafter» та пасажиру автомобіля «Opel Vivaro»):

- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 , водію автобусу «Volkswagen Crafter», згідно з висновком судово-медичної експертизи № 919 від 23.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу;

- ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 874 від 15.10.2023 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент спричинення.

- ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 872 від 15.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_10 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 873 від 15.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 883 від 15.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 879 від 13.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_13 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 920 від 23.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_14 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 921 від 23.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_15 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 922 від 23.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_16 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 885 від 13.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_17 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 884 від 13.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

- ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_18 , пасажиру автомобіля «Opel Vivaro», згідно з висновком судово-медичної експертизи № 875 від 15.10.2023 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000795 від 16.07.2023 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 3 ст.286 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області (а. к. 12-13).

16.07.2023 о 22.30 год за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Час фактичного затримання: 16.07.2023 о 19.30 год.

17.07.2023 ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель 3 осіб та тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості ще 14 особам, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

30.10.2023 про зміну повідомленої підозри та підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть чотирьох осіб тяжкі тілесні ушкодження одній потерпілій особі та середньої тяжкості тілесні ушкодження одинадцятьом потерпілим, обґрунтовано повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 17.09.2023.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05.09.2023 ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2023 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 скасовано та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.09.2023 у кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.09.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 год. 15 хв. 12.11.2023.

За результатами апеляційного оскарження 17.10.2023 колегією Кропивницького апеляційного суду ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.10.2023, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишено без змін.

30.10.2023 відповідно до ст. 290 КПК України сторонам для ознайомлення відкрито матеріали кримінального провадження в 3-х томах.

Частиною 5 ст. 219 КПК України визначено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Щодо обґрунтованості підозри:

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом огляду місця події (а.к. 14-16), протоколом огляду місця події (а.к. 17), протоколом огляду місця події (а.к. 18), протоколом огляду місця події (а.к. 19), протоколом огляду місця події (а.к. 20-21), висновком експерта (а.к. 34-35), повідомленням про підозру, поясненнями підозрюваного у судовому засіданні, який проти пред`явленої підозри не заперечував.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином, за який передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий та прокурор вказали на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 та 5 ст. 177 КПК України.

Але зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, при ризику вчинення ним подальших правопорушень, при ризику вчинення ним подальших правопорушень, при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обгрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними та абстрактними.

Також, відповідно до рішення у справі «Клішин протии України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитися відповідними доказами.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існує лише один ризик, а саме: ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність лише одного ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КК України.

Інші ризики, на які посилається слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні не доведенні.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Так, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у Рішенні від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України» вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 Рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (пункт 66 Рішення від 9 січня 2003 року у справі «Шишков проти Болгарії», пункт 40 Рішення від 10 червня 2008 року у справі «Тасе проти Румунії»).

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 зазначеного в клопотанні запобіжного заходу.

Слідчий суддя при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу також враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК). Так, згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 178 ККПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому при вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою соціально адаптованою, має постійне місце проживання, раніше не судимий, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження та переніс операційне втручання, у зв`язку з чим потребує лікування, що ускладнює його перебування в умовах тримання під вартою та завдає підозрюваному фізичних та моральних страждань, що суд розцінює як жорстоке поводження.

Жорстоке поводження, яке не є катуванням у тому сенсі, що не має достатньої інтенсивності або мети, класифікуватиметься як нелюдське або таке, що принижує гідність. Як і оцінка статті 3 в цілому, оцінка цього мінімуму є відносною (див., серед інших джерел, рішення у справі Текіп проти Туреччини, заява № 22496/93, рішення від 9 червня 1998 року, §52).

Поводження вважається таким, що принижує гідність, якщо воно викликало в потерпілих почуття страху, муки і неповноцінності, яке могло принизити та зганьбити їх і, можливо, зламати їхній фізичний та моральний опір (рішення у справі Jalloh проти Німеччини [ВП], заява №54810/00, 11 липня 2006 року, §68). Страждання і приниження повинні виходити за межі неминучого елементу страждання чи приниження, пов`язаного з тією чи іншою формою законного поводження чи покарання. Заходи, що позбавляють людину свободи, часто можуть включати в себе цей елемент.

Тим не менш, відповідно до цього положення держава повинна гарантувати, що:

- особа утримуватиметься під вартою в умовах, сумісних з повагою до людської гідності;

- спосіб та метод застосування цього заходу не піддаватиме її стражданням і труднощам, інтенсивність яких перевищуватиме неминучий рівень страждань, властивий утриманню під вартою;

- і що враховуючи практичні вимоги до позбавлення свободи, її здоров`я та благополуччя будуть належним чином захищені.

Отже оцінюючи умови утримання під вартою, слід враховувати кумулятивний вплив цих умов і тривалість утримання під вартою (рішення у справах: Kalachnikov , згадане вище, §§ 95 і 102, Kehayov проти Болгарії, заява № 41035/98, 18 січня 2005 року, §64, і Iovchev проти Болгарії, заява № 41211/98, 2 лютого 2006 року, §127). Поряд з умовами утримання під вартою важливим фактором є режим утримання під вартою. Даючи оцінку того, чи може режим утримання під вартою у конкретному випадку прирівнюватися до поводження, що суперечить статті 3, слід звертати увагу на конкретні умови, суворість режиму, його тривалість, переслідувану мету і його наслідки для відповідної особи (рішення у справі Kehayov , згадане вище, §65). Стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого) може вказувати на меншу вірогідність того, що він може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі. При обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту необхідно переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров`я особи. Коли підозрюваний, обвинувачений тяжко хворий і в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати необхідне лікування, до нього не варто застосовувати такий запобіжний захід.

Так, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

За клопотанням сторони захисту, суд заслухав осіб, які з`явилися у судове засідання, як особи бажаючі взяти підозрюваного на поруки та надали письмові зобов`язання за виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Щодо клопотання про передачу підозрюваного на особисту поруки слідчий суддя відзначає, що особи, які виявили бажання взяти на поруки підозрюваного не заслуговують на довіру, а тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Отже з урахуванням встановлених обставин кримінального провадження, позиції прокурора, підозрюваного та його захисників, а також практики ЄСПЛ, враховуючи стан здоров`я підозрюваного та наявний лише один, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України ризик, з урахуванням положень статті 201 КПК України, слідчий суддя не вбачає об`єктивної та виключної необхідності і потреби тримати підозрюваного під вартою та зважаючи на практику ЄСПЛ, відповідно до якої домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії») та вважає, що саме цілодобовий домашній арешт є достатнім запобіжним заходом, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому визнає за необхідне змінити запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою на запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши останньому цілодобово залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 27.11.2023 року.

Керуючись ст. ст, 176-180, 181, 183 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, в межах строку досудового розслідування, а саме: з 09.11.2023 року до 27.11.2023 року, який відбувати за адресою його постійного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до 27.11.2023 року наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;

-цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України в тому числі паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, окрім участі у слідчих і процесуальних діях.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти в залі суду-негайно.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 вказаних обов`язків покласти на ГУНП України в Київській області.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 27.11.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_26