Провадження № 1-кп/161/1648/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 19 грудня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003189 від 16.10.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня-спеціальна, водій ПП «ВІО», одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 16 жовтня 2023 року, близько 19 год. 55 хв., на проїжджій частині дороги, поруч території АЗС «ANP», за адресою м.Луцьк, вул.Львівська, 79, керуючи технічно справним транспортним засобом сідловим тягачем «Renault Premium, р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz S01/2», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку вул.Володимирська, зі швидкістю 70,3 км/год, в порушення п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, рухаючись з перевищенням дозволеної швидкості руху у населених пунктах, зокрема для «Автопоїзду», проявив безпечність та неуважність, неправильно урахував дорожню обстановку, при виявленні небезпеки для руху, виявлення початку руху, перетину проїжджої частини, пішохода ОСОБА_5 , поза межами нерегульованого пішохідного переходу, з ліва на право відносно руху транспортного засобу, рухаючись в напрямку смуги руху несвоєчасно вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на останню, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_3 спричинив пішоходу ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням, крайового перелому грудного відділу лівої ключиці, закритого перелому шийки та великого горбика правої плечової кістки із задовільним стоянням відламків, важкої черепно-мозкової травми: багатоуламковго перелому лобної кістки з переходом на тім`яні кістки та орбіти, перелому основи черепа, нашарування крові під тверду мозкову оболонку справа, травматичного крововиливу під м`яку мозкову оболонку, забою головного мозку, закритої травми грудної клітки з переломами 1-4 ребер справа, забоєм правої легені, післятравматичного правобічного малого гемотораксу, гематоми навколо обох очей, підшкірної гематоми лобної ділянки справа, нижньої губи, підборіддя, правої виличної ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №678 від 13.11.2023 за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_3 інкримінується вчинення необережних протиправних дій, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно керуючи сідловин тягачем «Renault Premium», порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, несвоєчасно вжив заходів для зменшення швидкості і скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що просив у потерпілої вибачення. Просив суд суворо його не карати, не позбавляти волі та не призначати додаткове покарання, оскільки його робота є єдиним джерелом доходу його сім`ї.

Допитана безпосередньо в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що водій ОСОБА_3 здійснив на неї наїзд за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Також показала, що обвинувачений просив в неї пробачення. Просила суд не застосовувати до обвинуваченого покарання, яке необхідно відбувати реально, та не призначати і додаткового покарання.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми необережними протиправними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки такі обставини підтверджені в ході розгляду кримінального провадження.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю беззаперечно визнав свою винуватість, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, працює, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліках в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, на його утриманні перебуває малолітня дитина.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, позицію сторони обвинувачення, думку потерпілої, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк покарання, передбачений санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі у мінімальній межі.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, з огляду на те, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, працює водієм, і це є єдиним джерелом доходу його сім`ї, враховуючи його посткримінальну поведінку, яка спрямована на залагодження своєї провини, позицію потерпілої та прокурора, які не наполягали на призначенні такого покарання.

Разом з тим, враховуючи особу винного, конкретні обставини справи, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням позиції всіх учасників судового розгляду, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування основного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк 2 роки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області на майно від 18.10.2023, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-транспортний засіб «Renault Premium» р.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Schmitz S01/2» р.н.з. НОМЕР_2 , залишити за належністю ПП «ВІО».

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий