Справа № 650/2037/23
провадження №1-кс/650/341/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року смт Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мардарівка Ананьївського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, в силу статті 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, помічника номера обслуги механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдату),

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши йому залишати це житло цілодобово. Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду, за кожною вимогою; не відлучатися з із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та зі свідками у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий покликається на наявність ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні слідчий також підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

На судовому засіданні підозрюваний не заперечив проти задоволення клопотання, про те вказав про достатність застосування до нього нічного домашнього арешту. Він співпрацює зі слідством, повністю визнає свою вину та не збирається ухилятися від слідства та суду.

На судовому засіданні захисник просив застосувати до підозрюваного нічного домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною четвертою статті 185 КК України за вчинення відповідного злочину передбачено, зокрема, відповідальність у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003029 від 10.10.2023 року, повідомленням про підозру від 11 жовтня 2023 року, яке було вручене останньому 11 жовтня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч зазначеним вимогам законодавства вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 солдату ОСОБА_7 належить на праві приватної власності автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

В кінці вересня 2023 року солдат ОСОБА_7 , у зв`язку із технічною несправністю заднього колеса, залишив на зберігання автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093» з реєстраційним номером НОМЕР_3 поблизу продуктового магазину, який розташований поруч із домоволодінням АДРЕСА_3 .

Солдат ОСОБА_5 , проходячи військову службу та виконуючи службові обов`язки у складі підрозділу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , дізнався про вказані вище обставини та вирішив незаконного заволодіти автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21093» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , з метою використання його у власних цілях.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 жовтня 2023 року, близько 23 години, будучи включеним в сили та засоби оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », знаходячись в районі виконання завдань, перебуваючи поблизу продуктового магазину, який розташований поруч із домоволодінням АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21093» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який був припаркований поблизу продуктового магазину, який розташований поруч із домоволодінням АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_7 , не маючи законного права володіти та керувати вказаним транспортним засобом, з метою його використання у власних цілях, таємно, проник до середини автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , де шляхом зламу замка запалювання та з`єднання дротів завів двигун вказаного автомобіля та поїхав на ньому із вказаного населеного пункту в бік м. Одеса, тим самим незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21093» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , позбавивши останнього всупереч його волі, як законного власника, можливості розпоряджатися даним транспортним засобом на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.10.2023;

- оглядом місця події від 09.10.2023;

- оглядом місця події від 10.10.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.10.2023;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.10.2023;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 11.10.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваній підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останньої до кримінального правопорушення, що їй інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і передбачене покарання за його вчинення, після отримання повідомлення про підозру, ОСОБА_5 може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Про вказані наміри ОСОБА_5 , вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх грубе порушення, вчинивши кримінальне правопорушення проти власності.

Підтвердженням наявного ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, є те що підозрюваний, під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 27 квітня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини свідчать про необхідність його ізоляції, задля припинення можливості переховуватися від суду і слідства та перешкоджати виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме домашній арешт. Таким чином, наявний ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі або іншими підозрюваними, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім домашнього арешту, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків, потерпілу. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх колишніх знайомих по службі тощо.

Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування, враховуючи його проходження служби в лавах Збройних Сил України, шляхом вмовлянь, підкупу, погроз, іншим чином може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також на потерпілу, маючи на меті примусити їх до відмови від надання показів, дачі завідомо неправдивих показів при наступних допитах, у тому числі в суді, проведенні з ними інших слідчих дій, безпідставному наданні показів на користь підозрюваного. Дані обставини можуть перешкодити встановленню істини під час досудового розслідування та судового слідства.

Крім того, відповідно до покладених на військовослужбовця ОСОБА_5 обов`язків служби, останній має доступ до озброєння військової частини, яке він може використовувати для незаконного впливу на учасників кримінального провадження.

Разом з цим, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зберегли на собі сліди вчинення наведеного кримінального правопорушення та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив наведений злочин в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, що як наслідок може призвести до вчинення ним військових злочинів або продовжувати вчиняти інші подібні злочини.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо можливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його застосування до підозрюваного, у зв`язку з чим клопотання слідчого слід задовольнити.

Також, встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк до семи років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; наявність у нього соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Вирішуючи питання про можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту із забороною останньому залишати житло цілодобово, суд виходить із наведених вище обставин та вважає його прийнятним та виправданим.

З наведених підстав неможливе застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

Визначаючи строк дії відповідного запобіжного заходу слідчий суддя, керуючись положенням частини четвертої статті 196 КПК України, виходить зі строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який, у відповідності до пункту 4 частини третьої статті 219 КПК України, слід обраховувати з дня повідомлення особі про підозру.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши йому залишати це житло цілодобово.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду, за кожною вимогою;

2) не відлучатися з із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 09 грудня 2023 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1