Справа № 216/2859/19
Провадження № 1-кп/177/4/24
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002349 від 28.12.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з вищою освітою, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей, інших осіб не має, працюючого директором ДПТНЗ «Міжнародний центр професійної перепідготовки звільнених у запас військослужбовців», раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002349 від 28.12.2018, за яким ОСОБА_3 пред`являлося обвинувачення за ч.2, ч.3 ст. 191 КК України.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 191 КК України закрито на підставі ст. 49 КК України, зі звільненням його від кримінальної відповідальності. Залишено без розгляду цивільний позов на суму 63775,64 грн (збитки завдані правопорушеннями кваліфікованими за ч. 2 ст. 191 КК України). Вказаною ухвалою суд постановив продовжувати розгляд кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.3 ст. 191 КК України. Ухвала суду від 11.01.2023 не оскаржена та набрала законної сили.

Прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 надав суду змінений обвинувальний акт, погоджений з першим заступником керівника окружної прокуратури ОСОБА_7 , яким обвинувачення ОСОБА_3 змінено з ч.3 ст. 191 КК України та ч.2 ст. 191 КК України. Змінений обвинувальний акт вручено обвинуваченому та захиснику, роз`яснено необхідність здійснення захисту від зміненого обвинувачення, надано необхідний час для підготовки захисту від зміненого обвинувачення, про зміну обвинувачення повідомлено потерпілих, з роз`ясненням права підтримувати обвинувачення в попередній редакції.

Так, відповідно до зміненого обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується за ч.2 ст. 191 КК України за ознаками розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за наступних обставин:

ОСОБА_3 ставиться в вину те, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 03.04.2017, обіймаючи посаду директора МЦІВ, який розташований за адресою: вул. Ушакова, буд. 4, м. Кривий Ріг, ОСОБА_3 діючи умисно, маючи злочинний умисел направлений на привласнення грошових коштів, знаходячись у службовому приміщенні МЦІВ, достовірно знаючи про порядок встановлення та нарахування йому як директору надбавки за престижність, умисно, з корисливих мотивів, з метою надання документу форми офіційного підписав наказ № 84-к/тр від 03.04.2017 «Про надбавку за престижність педпрацівникам», відповідно до якого наказав виплачувати надбавку у розмірі 20% посадового окладу працівникам МЦПІВ, серед яких значилося прізвище ОСОБА_3 та надав до бухгалтерії МЦІВ.

Після чого, співробітниками бухгалтерії, з урахуванням наказу № 84-к/тр від 03.04.2017 сформовано розрахунково-платіжну відомість за січень 2017 року, у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 643,7 грн, відомість за квітень 2017 у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 2981,53 грн., відомість за травень 2017 у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1870,77 грн, відомість за червень 2017 у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1169,23 грн, відомість за серпень 2017 року, у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 937,44 грн.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення бюджетних коштів ОСОБА_3 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.10.2017, обіймаючи посаду директора МЦВ, діючи умисно, маючи злочинний умисел направлений на привласнення грошових коштів, знаходячись у службовому приміщенні МЦІВ достовірно знаючи про порядок встановлення та нарахування йому як директору надбавки за престижність, умисно, з корисливих мотивів, з метою надання документу форми офіційного, підписав наказ № 281-к/тр від 05.10.2017 «Про надбавку за престижність педпрацівникам», відповідно до якого наказав виплачувати надбавку у розмірі 20% посадового окладу працівникам МЦІВ, серед яких значилося прізвище ОСОБА_3 та надав до бухгалтерії МЦПІВ.

Після цього, співробітниками бухгалтерії з урахуванням наказу № 281-к/тр від 05.10.2017 сформовано розрахунково-платіжну відомість за вересень 2017 року, у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 266,47 грн, відомість за жовтень 2017 у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 266,47 грн, відомість за листопад 2017 у якій ОСОБА_3 нараховано надбавку за престижність у сумі 255,71 грн, відомість за грудень 2017 у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 38,36 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.01.2018, обіймаючи посаду директора МЦПВ, діючи умисно, маючи злочинний умисел направлений на привласнення грошових коштів, знаходячись у службовому приміщенні МЦІВ, достовірно знаючи про порядок встановлення та нарахування йому як директору надбавки за престижність, умисно, з корисливих мотивів, з метою надання документу форми офіційного, підписав наказ № 18-к/тр від 19.01.2018 «Про надбавку за престижність педпрацівникам», відповідно до якого наказав виплачувати надбавку у розмірі 20% посадового окладу працівникам МЦІВ, серед яких значилося прізвище ОСОБА_3 та надав до бухгалтерії МЦІВ. Після цього, співробітниками бухгалтерії, з урахуванням наказу № 18-к/тр від 19.01.2018 сформовано розрахунково-платіжна відомість за січень 2018 року, у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1334,27 грн, відомість за лютий 2018 у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1105,57 грн, відомість за березень 2018 року, у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 842,34 грн, відомість за квітень у якій ОСОБА_3 виплачено надбавку за престижність у сумі 1474,10 грн, відомість за травень 2018 року у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1474,10 грн, відомість за червень 2018 у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1474,10 грн, відомість за липень 2018 року, у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1187,76 грн, відомість за серпень 2018 року у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1187,76 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.10.2018, обіймаючи посаду директора МЦІВ, діючи умисно, маючи злочинний умисел направлений на привласнення грошових коштів, знаходячись у службовому приміщенні МЦІВ, достовірно знаючи про порядок встановлення та нарахування йому як директору надбавки за престижність, умисно, з корисливих мотивів, з метою надання документу форми офіційного, підписав наказ № 314-к/тр від 18.10.2018 «Про надбавку за престижність педпрацівникам», відповідно до якого наказав виплачувати надбавку у розмірі 20% посадового окладу працівникам МЦІВ, серед яких значилося прізвище ОСОБА_3 та надав до бухгалтерії. Після чого, співробітниками бухгалтерії, з урахуванням наказу № 314-к/тр від 18.10.2018 сформовано розрахунково-платіжну відомість за вересень 2018, у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1485,65 грн, відомість за жовтень 2018, у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1485,65 грн., відомість за листопад 2018 у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1485,65 грн., відомість за грудень 2018 року, у якій ОСОБА_3 нараховано та виплачено надбавку за престижність у сумі 1485,65 грн. Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 08-19 від 27.02.2019, у період часу з 01.01.2017 по 31.12.2018 директору МЦППВ зайво нараховано та виплачено надбавку з метою підвищення престижності праці педагогічних працівників загалом у розмірі 23684,05 грн та єдиного соціального внеску на загальнодержавне обов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 5210,49 грн.

Таким чином, за вищевказаними епізодами, стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 191 КК України за ознаками розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

13.02.2024 від захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 191 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України.

При цьому, захисник вказував на те, що вказане кримінальне правопорушення не є тяжким, моментом вчинення останнього епізоду інкримінованих правопорушень, що кваліфіковані за ч.2 ст. 191 КК України є 31 грудня 2018 року, а тому п`ятирічний строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 191 КК України сплив 31 грудня 2023 року. Захисник зазначав, що ОСОБА_3 надає згоду на закриття кримінального провадження відносно нього за ч.2 ст. 191 КК України, а закриття кримінального провадження з підстав ч.1-3 ст. 49 КК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

В ході судового засідання ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 191 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 191 КК України. ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих правопорушень не визнав.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що визначена ст. 49 КК України підстава для звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою підставою, а також роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, при цьому він наполягав на задоволенні заявленого його захисником клопотання.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, кожен окремо, клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні за ч.2 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, підтримали у повному обсязі та просили звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч.2 ст. 191 КК України, а кримінальне провадження відносно закрити.

Прокурор у ході судового засідання не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, вважав за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 191 КК України, а кримінальне провадження, за зміненим обвинуваченням, за ч.2 ст. 191 КК України закрити.

Представники потерпілих до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не висловили бажання підтримання обвинувачення в попередній редакції.

Заслухавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання суд вважає, що вказане клопотання обвинуваченого є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 8, 11 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2-3 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. В ході судового засідання, з урахуванням думки учасників провадження, судом не встановлено підстав для зупинення чи переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема не встановлено фактів ухилення ОСОБА_3 від слідства чи суду, а також вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строків визначених п. 3 ч.1 ст. 49 КК України.

Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги те, що подія інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 191 КК України була завершена, згідно даних обвинувального акта, не пізніше 31.12.2018, підстав для зупинення чи переривання перебігу давності в судовому засіданні не встановлено, обвинувачений наполягає на його звільненні від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 191 КК України на підставі ст. 49 КК України, надав про це суду згоду, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 191 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закриттю у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

В рамках даного кримінального провадження прокурором заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки виконавчого комітету Криворізької міської ради та Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про стягнення матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням за (вказаними епізодами) на суму 28894,54 грн.

Вказаний позов ухвалою суду від 13.09.2019 прийнятий до розгляду в рамках кримінального провадження.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Водночас, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі пред`явити позовні вимоги в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки сформульовано в постановах ВС від 10.07.2021 по справі № 161/694/20, від 15.01.2019 року у справі № 185/442/16-к, від 24.05.2018 року у справі № 531/2332/14-к, від 16 серпня 2021 року у справі № 644/7193/17, від 10 січня 2022 року у справі № 661/2681/18.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне позов прокурора в інтересах держави, в особі в особі Департаменту освіти і науки виконавчого комітету Криворізької міської ради та Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, пред`явлений до ОСОБА_3 , про стягнення матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням на суму 28894,54 грн залишити без розгляду, у зв`язку з закриттям кримінального провадження зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 191 КК України, роз`яснивши прокурору, потерпілому (цивільному позивачу) право на звернення до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Оскільки кримінальне провадження закривається судом на підставі ст. 49 КК України, в силу ст. 124, 126 КПК України, суд не стягує з обвинуваченого судові витрати на проведення експертизи, такі витрати відносяться на рахунок держави. Вказане узгоджується з висновками ОП ВС від 12.09.2022 у справі № 203/241/17.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 371, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002349 від 28.12.2018 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави, в особі Департаменту освіти і науки виконавчого комітету Криворізької міської ради та Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, пред`явлений до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням у розмірі 28894 (двадцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) гривні 54 копійки - залишити без розгляду.

Матеріали кримінального провадження № 0002349 від 28.12.2018 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 216/2859/19 (провадження № 1-кп/177/4/24).

Ухвала про закриття кримінального провадження, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 16.02.2024 о 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1