Провадження № 1-о/742/6/23
Єдиний унікальний № 742/791/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду від 22 липня 2021 року за нововиявленими обставинами,

УСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Прилуцького міськрайонного суду від 22 липня 2021 року, яким він був засуджений за ч.2,3 ст.185 КК України та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 03 листопада 2023 року заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду за нововиявленими обставинами, залишено без руху та надано засудженому строк для зазначення нововиявлених обставин відповідно до вимог ч.2 ст.459 КПК України.

21.11.2023 року від ОСОБА_2 надійшла заява на виконання ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.11.2023 року, в якій останній зазначає, що він самообмовив себе і дана обставина являється нововиявленою.

Вивчивши матеріали справи та заяву про усунення недоліків, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляд судових рішень у кримінальних справах (вироків, ухвал) у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку чи ухвали суду, неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового провадження не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про цю обставину. Тобто, перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: 1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала учать у справі; 3) які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути. Наявність цих умов для визнання обставин нововиявленими є обов`язковою.

Частиною 2 статті 459 КПК України передбачено, що нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перелік нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, є вичерпним.

Визначаючись щодо заявлених підстав, суддя враховує, що штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок в розумінні ст. 459 КПК України означає їхню завідому неправильність, розраховану на введення суду в оману, та може бути вчинено як учасниками процесу, так і іншими особами.

Штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу, висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження можуть бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, якщо вони спричинили винесення необґрунтованого або незаконного судового рішення.

Разом з цим такі нововиявлені обставини повинні бути встановлені вироком суду, а за неможливості його постановлення - матеріалами розслідування. Провадженню за такими нововиявленими обставинами обов`язково повинно передувати здійснення досудового розслідування щодо фактів штучного створення або підроблення доказів, дачі завідомо неправдивих показань, завідомо неправильного перекладу, завідомо неправильного висновку чи пояснень експертом, зловживань слідчого, прокурора, слідчого судді, судді під час кримінального провадження, тобто, з конкретизацією такого факту відносно певної особи, що в даному випадку відсутнє.

Положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод становлять частину українського законодавства, а одна з основних засад кримінального провадження вимагає, щоб кримінальне процесуальне законодавство України застосовувалося з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинно братись під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, що є принципом остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна сторона не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантований пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, належить розуміти в контексті преамбули цієї Конвенції, яка проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав про необхідність розуміння права на справедливий розгляд судом з урахуванням принципу юридичної визначеності, який є одним із аспектів верховенства права. В цьому рішенні ЄСПЛ тлумачить гарантії пункту 1 статті 6 Конвенції в контексті того, що «Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру …» (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Отже, принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду і жодна сторона не має права вимагати перегляду цього рішення лише з однією метою домогтися повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі, що має місце в даному випадку.

Наведені у заяві ОСОБА_2 підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами фактично зводяться до незгоди з судовим рішенням.

Суд вважає, що самообмова, не являється нововиявленою обставиною,а посилання на наявність досудового розслідування , яке здійснюється органами ДБР за вказаним фактом, за відсутності результатів такого розслідування та підтвердження належними доказами, також не являється нововиявленою обставиною.

У відповідності до ч.3 ст.464 КПК України передбачено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Зокрема, згідно п.1 ч.3 ст.429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недолік касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, оскільки засуджений ОСОБА_2 в установлений строк не усунув недоліків заяви про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2021 року за нововиявленими обставинами, а саме не вказав нововиявлених обставин, тому у відповідності до норм п.1 ч.3 ст.429 КПК України, на підставі ч.3 ст.464 цього Кодексу, має бути повернута засудженому.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.459,462,429 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Прилуцького міськрайонного суду від 22 липня 2021 року за нововиявленими обставинами - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє особу права повторного звернення до суду з відповідними вимогами у встановленому законом порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1