Справа №592/8764/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/85/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/8764/22 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2022 щодо залишення без задоволення клопотання про арешт майна,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 власником якої є підозрювана ОСОБА_8 , оскільки в клопотанні слідчого наведені всі необхідні підстави для арешту майна, зокрема, обґрунтований розмір шкоди, завданої Сумській об`єднаній територіальної громаді діями ОСОБА_8 , який підлягає стягненню з останньої за результатами судового розгляду кримінального провадження, а невжиття заходів щодо накладення арешту на майно підозрюваної може призвести до його приховування від слідства та суду.

До Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_9 , звернувся ст. слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , яке обгрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000016 від 21.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК здійснюється досудове розслідування за фактом заволодіння грошовими коштами Сумської міської територіальної громади шляхом зловживання службовим становищем посадовими особами Департаменту інфраструктури міста СМР та ФОП ОСОБА_8 під час виконання договору № 1334-б від 20.12.2021 про надання послуг по садінню дерев та кущів, в якому ОСОБА_8 05.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підозрювана ОСОБА_8 має на праві власності об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 в в розмірі частки ?. Тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди просив накласти на нього арешт.

21.11.2022 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми вказане клопотання слідчого залишено без задоволення. Своє рішення слідчий суддя умотивувала тим, що органом досудового розслідування на даному етапі слідства не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні, не містять матеріали клопотання і цивільного позову особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди до підозрюваної ОСОБА_8 як окремої підстави для накладення арешту на майно.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, підозрювана ОСОБА_8 в судове засідання в черговий раз не з`явилася, про причини неприбуття апеляційний суд не повідомила, з клопотанням про відкладення судового розгляду не зверталася, від прокурора ОСОБА_11 надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження у її відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність сторін кримінального провадження.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання про арешт майна в порядку ст. 170-173 КПК для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

Також при вирішенні питання щодо можливості застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з наданих матеріалів убачається, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження № 0000016 від 21.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК, порушеного за фактом заволодіння грошовими Сумської міської територіальної громади, шляхом зловживання службовим становищем посадовими особами Департаменту інфраструктури міста СМР та ФОП ОСОБА_8 під час виконання договору № 1334-6 від 20.12.2021 про надання послуг по садінню дерев та кущів, в результаті чого згідно висновку експерта № 17243/17359-17540 від 22.08.2022 розмір втрат активів Департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради складає 261 000,05 грн.

Як убачається зі змісту клопотання слідчого про арешт майна підозрюваній ОСОБА_8 на праві власності належить ? частки об`єкта нерухомого майна в АДРЕСА_1 .

17.11.2022 слідчий звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про арешт належного ОСОБА_8 майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, оскільки санкція ч. 1 ст. 209 КК передбачає додаткове покарання, в тому числі у виді конфіскації майна, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку, що органом досудового розслідування не надано будь-яких належних та беззаперечних доказів на підтвердження існування ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження нерухомого майна (1/4 частини квартири) підозрюваною ОСОБА_8 , а також, що матеріали клопотання не містять відомостей про пред`явлення обгрунтованого цивільного позову особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди до підозрюваної ОСОБА_8 , що згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК є окремою підставою для накладення арешту на майно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, оскільки підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. При цьому обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

У своєму рішенні у справі «Новоселецький проти України» (Заява № 47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) ЄСПЛ вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

В іншому рішенні від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) ЄСПЛ зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З наданих стороною обвинувачення матеріалів клопотання не убачається, які саме перешкоди кримінальному провадженню може завдати не накладення арешту на ? частки об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 . Також, на думку колегії суддів, матеріалами клопотання не підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків. Не надано таких і в ході апеляційного розгляду.

Разом з тим, колегія суддів погоджується і з позицією слідчого судді місцевого суду щодо відстуності правових підстав, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК, для арешту майна, оскільки в матеріалах клопотання відсутні відомості про пред`явлення до ОСОБА_8 обгрунтованого цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону, що регулюють означені правовідносини, а також приймаючи до уваги наведену практику ЄСПЛ, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином умотивованою і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2022 щодо залишення без задоволення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000016 від 21.01.2022 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4