ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6560/20
Провадження № 1-в/210/454/23
У Х В А Л А

іменем України

10 листопада 2023 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання зазначив, вирок Дніпровського апеляційного суду, який набрав законної сили 13.05.2021 р., надійшов для виконання до Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 09.06.2021 року. В день отримання вироку на виконання, а саме 09.06.2021 р. засудженій направлено повідомлення про необхідність сплати штрафу. У зв`язку з тим, що у встановлений законом строк Металургійний районний відділ не отримував від ОСОБА_4 документу про сплату штрафу, персоналом органу пробації було надіслано до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу подання від 14.06.2021 р. про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу. 15.06.2022 року засуджена прибула до Металургійного районного відділу та надала письмове пояснення, де зазначила, що з вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2022 року вона ознайомлена, та зобов`язується в найкоротший термін сплатити призначений вироком суду штраф в повному обсязі. Однак штраф засудженою сплачено не було. 22.09.2021 року Дзержинським райсудом м. Кривого Рогу на підставі подання органу пробації винесено ухвалу щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу гр. ОСОБА_4 на 4 місяці в рівних частинах по 425,00 грн. кожного місяця з остаточним терміном сплати штрафу до 22.01.2022 року. Ухвала набрала чинності 30.09.2021 року. Гр. ОСОБА_4 було повідомлено про необхідність сплати штрафу частинами згідно ухвали Дзержинського райсуду м. Кривого Рогу від 22.09.2021 (довідка проведення бесіди від 13.10.2021 р.), але жодної частини штрафу вона не сплатила.

Таким чином, ОСОБА_4 було належним чином ознайомлено з вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2021 року, ухвалою Дзержинського райсуду м. Кривого Рогу від 22.09.2021 р., та роз`яснено порядок відбування покарання у виді штрафу згідно ст.26 КВК України.

Станом на 05.09.2023 року Металургійний районний відділ не отримував від засудженої ОСОБА_4 документу про сплату штрафу, сума несплаченого штрафу становить 1700 грн.

Згідно з інформацією, наданою Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП України в Дніпропетровській області від 18.05.2023 р., ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності з 13 травня 2021 р. по 13 травня 2023 р. не притягувалася. Відповідно до відомостей з Державної податкової служби за 4 квартал 2022 р., 1-й та 2-й квартали 2023 року, дані про фізичну особу ОСОБА_4 в Державному реєстрі відсутні.

Вищевикладене свідчить, що правові перешкоди для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі частини 1 ст. 80 КК України, відсутні, а тому начальник Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся з даним поданням.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої не заперечує щодо розгляду подання без застосування технічних засобів фіксації та задоволення подання.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяви про відкладення розгляду справи не надавала.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні чи в разі, відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, а також матеріали справи №210/6560/20 суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст.80 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

В частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За загальними правилами, особа (крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст. ст. 437-439 і ч. 1 ст. 442, або за інші злочини до довічного позбавлення волі) звільняється від відбування покарання, відповідно до ст. 80 КК України, при наявність трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення зазначених у ч. ч. 1 і 3 ст. 80 КК України строків; 2) невчинення протягом цих строків нового не тяжкого, тяжкого або особливо тяжкого злочину; 3) неухилення засудженого від відбування покарання.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2020 року визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначино покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, враховано вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.08.2020 року, шляхом часткового складання призначених покарань, та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, строком на 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2021 року вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року щодо ОСОБА_4 в частині призначення покарання - скасувати. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень. Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 серпня 2020 року - виконувати самостійно. Вирок набрав законної сили 13.05.2021 року.

Вирок Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2021 року надійшов на виконання до Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 09.06.2021 року.

На даний час відомостей про те, що ОСОБА_4 добровільно сплатила суму штрафу, матеріали провадження не містять.

Металургійним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області до Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області неодноразово направлялись подання відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КВК України, ч. 5 ст. 53 КК України, у задоволенні подань відділу пробації судом було відмовлено, оскільки органом пробації не було надано суду доказів на підтвердження того, що засуджена не може сплатити штраф, призначений вироком суду, та факту її ухилення від покарання у виді штрафу, а також не можливістю встановити обмежень призначення громадських робіт.

22.09.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу на підставі подання органу пробації винесено ухвалу щодо розстрочки виплати несплаченої суми штрафу гр. ОСОБА_4 на 4 місяці в рівних частинах по 425,00 грн. кожного місяця з остаточним терміном сплати штрафу до 22.01.2022 року, але жодної частини штрафу вона не сплатила.

Згідно ст.152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2021 року ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., судове рішення набрало чинності 13.05.2021 року. Строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 13.05.2023 року.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Статтею 26 КВК України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу та порядок заміни несплаченої суми штрафу іншим покаранням.

Наведеним нормам КВК відповідають норми КК України.

Так, згідно з ч.5 ст.53 КК України, У разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення особи від виконання покарання у виді штрафу.

Проте, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу у відповідності до ч.1 ст.389 КК України є злочином. Отже, особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Водночас, відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти до висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).

На адресу відділення поліції №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Металургійним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області було направлено подання від 26.12.2022 року (повторно 19.04.2023 р.) про притягненню ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності на підставі ст. 389 ч. 1 КК України в зв`язку з ухиленням від сплати штрафу. Згідно повідомлення відділення поліції від 03.07.2023 року за вих. № 45.2/2-4670, яке отримано відділом пробації 04.07.2023 року за вх. №1342, зазначене подання надійшло до чергової частини 21.04.2023 року за вх. №2257: матеріал був зареєстрований до ЖЄО № 4441 від 21.04.2023 року розглянутий слідчим відділенням ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровська області та списаний до справи за відсутності ознак кримінального правопорушення». Таким чином, відомості стосовно ОСОБА_4 до ЄРДР внесено не було.

Згідно з інформацією, наданою Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУІІП України в Дніпропетровській області від 18.05.2023 р., ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності з 13 травня 2021 р. по 13 травня 2023 р. не притягувалася.

Тобто, ОСОБА_4 з дати постановлення вироку не вчиняла нових кримінальних правопорушень.

Матеріали справи містять відомості про те, що працівником органу пробації вживались заходи щодо забезпечення належного виконання вироку суду (направлялись подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у вигляді громадських робіт), однак у їх задоволенні судом відмовлено з вищевказаних причин.

Існування в Кримінальному кодексі України звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання покарання за вироком суду обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

З урахуванням вищенаведеного, є всі законні підстави для задоволення подання начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 53, п.1 ч.1 ст.80 КК України, ст.ст.26, 27 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2021 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1