№ провадження 1-кп/208/13/24
ВИРОК

Іменем України

15 січня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001680 від 03.12.2023 року і угоду про визнання винуватості від 15.01.2024 року, укладену між прокурором Кам?янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який має середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.01.2023 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 121 КК України, позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки, якого 21.12.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0001680 від 03.12.2023 року і угоди про визнання винуватості від 15.01.2024 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах.

Так, 02.12.2023 року приблизно о 12.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи на третьому поверсі приміщення КНП КМР «МЛ № 9», яке розташовано за адресою: м. Кам?янське, пр. Аношкіна, буд. 72, де помітив на столі маніпуляційного кабінету, двері якого були відчиненні, мобільний телефон марки «ZTE Blade V40 Vita 6 GB/128 GB», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 . В цей час, у ОСОБА_4 , раптово виник прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме, вищезазначеного мобільного телефону. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 02.12.2023 року приблизно о 12.00 год. год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , зайшов до маніпуляційного кабінету, двері якого були відчинені, який розташований у приміщенні КНП КМР «МЛ № 9», яке розташовано за адресою: м. Кам?янське, пр. Аношкіна, буд. 72, діючи умисно, із корисливих мотивів та корисливої мети, розуміючи при цьому, що він діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (з подальшими змінами), розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, зі стола кабінету, викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «ZTE Blade V40 Vita 6 GB/128 GB», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи складає: 3450 гривень 00 копійок.

Заволодівши викраденим майном, та утримуючи його при собі, ОСОБА_4 , місце вчинення кримінального правопорушення залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на суму 3450 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15 січня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, за адресою: м. Кам`янське, вул. Ігнатія Ясюковича, 5, у присутності адвоката ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачені зобов`язуються беззастережно визнати свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового розгляду, сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Потерпіла у цьому провадженні, ОСОБА_6 , у відповідності з ч. 4 ст. 469 КПК України надала письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

З урахуванням обставин кримінального провадження, сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на 1 місяць за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.01.2023 року та остаточно призначити до відбуття покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України. Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням йому вказаного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, враховуючи згоду потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому визнання ними винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням винуватої особи, ступеню та характеру сприяння обвинуваченим у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що обвинувачені офіційно не працюють, за місцем мешкання скарги відсутні, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.01.2024 року, укладену між прокурором Кам?янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4 даним вироком суду приєднати частково у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі не відбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.01.2023 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на шістдесят днів з дня ухвалення вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дати фактичного затримання, а саме 22.12.2023 р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи від 18.12.2023 року за № 5392 у сумі 200 (двісті) грн.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою Заводського районного суду від 18.12.2023 року, а саме на мобільний телефон марки «ZTE Blade V40 Vita 6 GB/128 GB», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з забороною відчуження та розпорядження, залишивши право користування потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази:

- мобільний телефон марки «ZTE Blade V40 Vita 6 GB/128 GB», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , повернути потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити у неї.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1