Номер провадження: 11-сс/813/1642/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

представник апелянта ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність співробітників Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні за його заявою № 10078 від 17.08.2023 року щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси в порядку ст. 303 КПК України звернувся зі скаргою ОСОБА_7 , який є керівником похоронного бюро «ЕДЕМ» та в якій просить визнати бездіяльність співробітників ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні за його заявою № 10078 від 17.08.2023 року щодо невнесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення (на переконання заявника) кримінального правопорушення, яке полягає у невиконанні договірних зобов`язань з боку гр. ОСОБА_8 та прийняття міри правового характеру до співробітників компанії «Реквієм» в особі гр. ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 ..

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення не може здійснюватися на підставі припущення про ймовірне вчинення протиправних дій з боку будь-якої особи та, в даному випадку, коли мова йде про ймовірне невиконання договірних зобов`язань, є невиправданим застосування механізму кримінального переслідування відносно особи, оскільки в такому випадку воно може розцінюватись як намаганням протиправно використовувати суд для відстоювання інтересів певних груп чи осіб.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує наступним:

-слідчий суддя проігнорував імперативні положення ст.214 КПК України, які є безальтернативними;

-слідчий суддя дійшов передчасного висновку, відмовляючи у задоволенні скарги.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Прокурор ОСОБА_10 будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, надіслала заяву про розгляд апеляційної скарги без її участі.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку представника апелянта адвоката ОСОБА_6 , який вважав за можливе розглянути справу за відсутності прокурора, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта адвоката ОСОБА_6 який просив задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК).

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

З матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_7 який є керівником похоронного бюро «ЕДЕМ» звернувся до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області із заявою від 17.08.2023 року, про внесення до ЄРДР відомостей за фактом вчинення (на переконання заявника) кримінального правопорушення, яке полягає у невиконанні договірних зобов`язань з боку гр. ОСОБА_8 та прийняття міри правового характеру до співробітників компанії «Реквієм» в особі гр.

ОСОБА_11 мотивувальній частині заяви ОСОБА_7 посилається на те, що порушував питання перед уповноваженим органом поліції про прийняття мір правового характеру відносно ОСОБА_8 та співробітників компанії похоронного бюро «Реквієм». А саме гр. ОСОБА_8 , (на переконання заявника) за сприянням співробітників компанії похоронного бюро «Реквієм» в особі ОСОБА_12 , умови договору на суму 2 (дві тисячі) гривень, укладеного з компанією похоронного бюро «Едем», керівником якої є гр. ОСОБА_7 , не виконала та повідомила останнього про відсутність підстав для сплати послуг.

Інших даних або відомостей щодо вчинення будь-яких кримінальних правопорушень конкретними особами за конкретних обставин заява ОСОБА_7 не містить.

В суді апеляційної інстанції представника апелянта адвокат ОСОБА_6 не надав будь-яких підтверджень, щодо реального вчинення гр. ОСОБА_8 та співробітниками компанії похоронного бюро «Реквієм» в особі ОСОБА_12 будь-яких незаконних дій.

В оскарженій ухвалі слідчий суддя послався на те, що заява ОСОБА_7 не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, а зазначена в заяві інформація не підтверджується будь-якими доказами, зокрема в заяві останнього вбачаються цивільно-правові відносин, які склались між заявником ОСОБА_7 як керівником похоронного бюро «ЕДЕМ» та гр. ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 висновків слідчого судді не спростовують.

Таким чином, висновок слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду викладеному в постанові від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18), відповідно до якого - у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, за результатами перевірки оскарженої ухвали слідчого судді, апеляційним судом встановлено, що доводи ОСОБА_7 про існування факту незаконної бездіяльності посадових осіб ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, за заявою останнього від 17.08.2023 року, є необґрунтованими та безпідставними.

Слідчим суддею не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 24, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.09.2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність співробітників Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні за його заявою № 10078 від 17.08.2023 року щодо невнесення відомостей до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4