490/9324/23 02.10.2023
н/п 1-кс/490/6947/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9324/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, ФОП, неодруженого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

Так, 24.09.2023 р. о 15 год. 40 хв., в районі 294 км. + 300 м. а/д Н-11 «Дніпро-Миколаїв», поблизу с. Мар`ївка, Баштанського району, водій автомобіля MERSEDES BENZ SPRINTER 519 CDI, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , рухаючись в напрямку від с. Михайло-Ларине до с. Мар`ївка, порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 13.1 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, ОСОБА_4 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не обравши безпечної дистанції, допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля BMW 330D, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого останній виїхав на зустрічну для нього смугу руху транспорту, де відбулось його зіткнення з автомобілем FORD RENGER, д.н. НОМЕР_3 , під керуванням гр. ОСОБА_8 , 1982 р.н. В результаті ДТП водій автомобіля BMW 330D, н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його пасажирка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди, а водій автомобіля FORD RENGER, д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та його пасажир ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 отримали тілесні ушкодження, із якими доставлені до медичного закладу, де останній помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_11 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 13.1 ПДР України.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що спричинило загибель потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, крім того у кримінальному провадженні встановлено особу ОСОБА_12 , якій відомі певні обставини, що мають значення для доказування кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вона має статус свідка,і будучи обізнаним щодо анкетних даних цієї особи, її місця проживання та номерів засобів зв`язку, підозрюваний може чинити вплив на неї шляхом погроз, умовлянь або схилення до зміни наданих на досудовому слідстві показів, чим перешкоджатиме встановленню істини у провадженні, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених, просила про його задоволення.

Захисник підозрюваного проти задоволення вказаного клопотання заперечував, пославшись на недоведеність ризиків зазначених у клопотанні, необргунтованість підозри, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, вказав, що автомобіль BMW, що їхав попереду нього, ррозпочав обгін транспортного засобу, виїхавши на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем, що рухався назустріч. Після цього автомобіль BMW і зачепив задньою частиною передню частину керованого ним автомобіля та злетів у кювет. Просив про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за його фактичним місцем проживання.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

24.09.2023 р. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, затримано ОСОБА_4 та 25.09.2023 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується даними:

- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.09.2023 та схемою до нього;

- протоколу огляду місця події 25.09.2023 р.;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 25.09.2023;

- запису з камер зовнішнього відеоспостеження, на якому на далекій відстані зафіксовано пил з місця ДТП, а також протокол огляду запису відеоспостереження.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку на даній стадії кримінального провадження про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Так, нормами чинного КПК України не визначене поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і працевлаштований, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте неодружений, має постійне зареєстроване місце проживання поза межами Миколаївської області, постійного місця проживання у м. Миколаєві немає, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, що підтверджує існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Проте, сам по собі факт того, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце проживання свідка ОСОБА_12 , в тому числі і з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, повідомлені цим свідком, не дає обгрунтованих підстав вважати існуючим ризик незаконного впливу на свідків у криміналбьному провадженні.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованого злочину, його характеру та наслідків, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним належним чином процесуальних обов`язків.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , відсутні.

Проте, враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, особу підозрюваного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, наявність встановленого у судовому засіданні ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення підозрюваному розміру застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відповідно до вимог ст. 183 КПК України визначити підозрюваному розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор.

Строк дії ухвали по 22 листопада 2023 року включно.

Визначити розмір застави 161040 гривень, що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області ОСОБА_4 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк по 22 листопада 2023 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися за межі міста Нікополь Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1