Справа № 344/922/24
Провадження № 1-кс/344/479/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_7 щодо незаконного утримання, подану у порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із скаргою в порядку ст. 206 КПК України, у якій просить : негайно звільнити його з під варти у зв`язку з фактичним, незаконним відбуттям покарання. В обґрунтування скарги зазначено, що сфабрикована справа №343/734/17 знаходиться на розгляді Івано-Франківського апеляційного суду, судове засідання призначено на 29.01.2023 на 13 год. 30 хв. Незаконним вироком від 26.06.2023 Долинського районного суду, справа №343/734/17 його незаконно засуджено, остаточне покарання 14 років 10 місяців з конфіскацією майна, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.08.2016 по день набрання незаконним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі. На даний час він незаконно знаходиться під вартою 07 років 5 місяців і 6 днів по сфабрикованій справі, до якої відношення немає; злочинів не скоював, що підтверджується матеріалами сфабрикованої справи. Вважає, що наразі є всі підстави для його звільнення, чого він і вимагає.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, просив звільнити його з під варти, оскільки не вбачає підстав для його утримання; на всі судові виклики зобов`язується прибувати.

Захисник підтримав скаргу, просив її задоволити.

Прокурор заперечив відносно задоволення скарги. Вказав, що на даний час вирок на підставі якого засуджено ОСОБА_7 до позбавлення волі оскаржується в апеляційному порядку, слухання призначено на 29.01.2024. Підстав для звільнення ОСОБА_7 з під варти немає.

Представник ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_7 утримується в установі на підставі вироку суду, яким передбачено тримання його під вартою до вступу вироку у законну силу. Відносно скарги, поклалась на думку суду.

Вислухавши думку учасників розгляду, вивчивши матеріали скарги, оглянувши особову справу ОСОБА_7 , що надана представником ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12», слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Згідно з повідомленням ДУ « Івано-Франківської установи виконання покарань №12» від 18.01.2023 №2/3/4-283 ОСОБА_7 на даний час утримується під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» на підставі вироку Долинського районного суду від 26.06.2023. Вирок не набрав законної сили. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Так, вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2023 у справі № 343/734/17, зокрема, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146; ч. 5 ст. 185; ч. 4 ст. 187; ч. 1 ст. 14 - ч. 4 ст. 187; ст. 257; ч. 3 ст. 262 КК України, та призначено покарання:за ч. 3 ст. 146 КК України у виді семи років позбавлення волі; за ч. 5 ст. 185 КК України у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за ч. 4 ст. 187 КК України у виді чотирнадцяти років десяти місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за ч. 1 ст. 14 - ч. 4 ст. 187 КК України у виді шести років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за ст. 257 КК України у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за ч. 3 ст. 262 КК України у виді одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді чотирнадцяти років десяти місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06 серпня 2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Справа перебуває на розгляді в Івано-Франківському апеляційному суді ( ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 31.08.2023 про відкриття апеляційного провадження) та призначена до розгляду на 29.01.2023 на 13-30 год., зокрема за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 як захисника обвинуваченого ОСОБА_7 .

Остаточне рішення у вказаному провадженні на день розгляду заяви не прийняте.

На даний час вирок по обвинуваченню ОСОБА_7 законної сили не набрав, відносно останнього діє запобіжний захід, застосований Долинським районним судом Івано-Франківської області у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Так, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються крім іншого рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, що було зазначено при ухвалені обвинувального вироку судом.

Тобто законодавець передбачив у вищевказаній статті КПК України заходи забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Питання щодо зміни, скасування запобіжного заходу після надходження справи до апеляційного суду врегульовано у тому числі ст.401 КПК України, згідно з якою суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, зокрема вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Що стосується покликання заявника на звільнення його з під варти у зв`язку «фактичним, незаконним відбуттям покарання», то вироком у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 06 серпня 2016 року ОСОБА_7 зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, по день набрання вироком законної сили. Як вже вище зазначено, вирок оскаржується та не набрав законної сили.

Перевірка законності та обґрунтованості вироку не належить до повноважень слідчого судді.

Також, відповідно до абз. 2 статті 1.1 розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 №1769/5, підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених є, зокрема: вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

Таким чином, на час надходження скарги ОСОБА_7 слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви з приводу того, що ОСОБА_7 утримується під вартою без відповідних на те підстав, та підлягає звільненню з-під варти саме в порядку ст. 206 КПК України.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що скарга необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Згідно з положеннями ст. 309 КПК України дана ухвала слідчого судді не зазначена у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Разом з тим ОП ККС ВС, Верховного Суду у постанові від 27.05.2019 за № 766/22242/17, зазначено , що «на відміну від наведених справ, у цьому кримінальному провадженні скарга стороною захисту була подана в порядку ст. 206 КПК України і відповідно слідчий суддя постановив ухвалу в межах процедури, яка передбачена кримінальним процесуальним законом. Отже, оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, то її оскарження в апеляційному порядку кримінальним процесуальним законом не передбачено».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 309, 331, 374, 401 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У скарзі ОСОБА_7 щодо незаконного утримання, що подана у порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено та проголошено 18.01.2024 о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1