ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

07 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України(Єдиний унікальний номер справи № 522/19888/14-к),-

встановив:

16.11.2023 року обвинувачений ОСОБА_6 подав заяву про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд заяви обвинуваченого ОСОБА_4 без його участі.

Суддею ОСОБА_5 суду подано заяву, в якій суддя зазначає, що не має можливості прибути у судове засіданні та будь-яких пояснень надавати не бажає.

Враховуючи, що у справах такої категорії участь згаданих осіб обов`язковою не є, суд вважає за можливе розглянути заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 за відсутності прокурора та судді.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлений відвід, зазначивши, що вбачає упередженість судді ОСОБА_5 , яка на його переконання полягає довготривалості судового розгляду.

Захисник ОСОБА_3 підтримав думку обвинуваченого.

Заслухавши заявника, обвинуваченого, його захисника, дослідивши доводи заяви про відвід, оцінивши на предмет їх обґрунтованості, суд приходить висновку про таке.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Під час розгляду заяви сторони захисту про відвід судді ОСОБА_5 , судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності судді та його неупередженості, що було б підставою для його відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів особою, яка заявила відвід судді ОСОБА_5 суду не надано. Отже відсутні підстави вважати, що побоювання заявника в неупередженості судді ОСОБА_5 , та його необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Навпаки, судовим розглядом заяви про відвід судді, встановлено, що побоювання обвинуваченого у недостатній неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_5 зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, прийнятими головуючим суддею, тривалості судового розгляду.

За встановлених в судовому засіданні підстав заявлення відводу судді ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство не наділяє суд першої інстанції повноваженнями здійснювати перевірку та оцінку процесуального порядку розгляду кримінальних проваджень, а саме дії головуючого при порядку ведення головуючим судового засідання, а інші обставини, які б викликали сумнів в упередженості судді ОСОБА_5 заявником не наведені.

Суд також наголошує та звертає увагу сторони захисту, що саме головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, послідовністю вчинення процесуальних дій (ст.321 КПК України), а в разі незгоди з процесуальними рішеннями суду, який розглядає справу, сторона захисту вправі оскаржити такі рішення в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, а не заявляти про недовіру суду, оскільки такі підстави для відводу виглядають як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст.ст.75, 76 КПК України для задоволення відводу судді ОСОБА_5 , суд визнає доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , викладені у заяві про відвід необґрунтованими та безпідставними, які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 370 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України(Єдиний унікальний номер справи № 522/19888/14-к) відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/19888/14-к

Номер провадження № 1-кс/522/7250/23

Головуючий суддя ОСОБА_1