Провадження № 1-кп/470/23/24
Справа № 470/776/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2023 року за № 0000127 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Южноукраїнськ Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого за домовленістю, раніше не судимого, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, кулеметника другого відділення третього взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання «старший матрос», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи старшим матросом запасу на виконання Указу Президента України №69/2022 від24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» та наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10 червня 2022 року № 87 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4 (по стройовій частині) від 10.06.2022 року старшого матроса запасу ОСОБА_3 було призначено на посаду водія 1 кулеметного відділення кулеметного взводу військовоїчастини НОМЕР_1 та з 10 червня 2022 року зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення, тобто з 10.06.2022 року обвинувачений вважався таким, що справи і посаду прийняв і приступив до виконання військових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №25 від 30 червня 2022 року обвинуваченого було призначено на посаду водія евакуаційної групи взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №38 від 12.07.2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 було призначено кулеметником другого відділення третього взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 10 червня 2022 року, тобто з моменту відправлення обвинуваченого ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

За статтею 1 Закону України «Про оборону України» - воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разу збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан, який триває дотепер.

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану старшому матросу ОСОБА_3 достеменно було відомо і до часу нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності є обов`язком громадян України.

Згідно з п.п. 1,2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок до місця служби.

Згідно ст.ст. 11, 16, 127- 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, обвинувачений повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів( начальників) у встановлений термі, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негативних вчинків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06 жовтня 2022 року № 124 обвинувачений з 06 жовтня 2022 року вибув у відрядження до смт Олександрівка Миколаївської області з метою супроводу солдата ОСОБА_6 , строком на чотири доби з 06 жовтня по 09 жовтня 2022 року, та 10 жовтня 2022 року о 08 год. 00 хв., повинен був прибути до місця служби тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в населений пункт в межах АДРЕСА_2 .

10 жовтня 2022 року о 08 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, не з`явився, вчасно, без поважних причин, на службу до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в межах АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, та ухилявся від проходження військової служби до 11 год. 10 листопада 2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби. 10 листопад 2023 року обвинувачений добровільно прибув до Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) територіального управління Державного бюро розслідувань та повідомив про себе, як військовослужбовця, що ухиляється від проходження військової служби.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Суду показав, що з 2017 року по 2020 рік служив за контрактом, та після його закінчення був зарахований до резерву. З початку повномасштабного вторгнення був мобілізований та направлений до військової частини НОМЕР_1 . Перебуваючи в межах Березнегуватської ОТГ, де вони проходили навчання, у нього виникли непорозуміння та недовіра до командування, тому через негативне ставлення до нього, він вирішив залишити місце служби. Коли на початку жовтня 2022 року його направили у відрядження, він усвідомлено не повернувся до місця розташування військової частини, а поїхав до родини у м.Южноукраїнськ, де перебуває дотепер. Розуміючи що вчинив неправильно, самостійно звернувся до територіального управління ДБР, про вчинене жалкує і розкаюється, бажає продовжити військову службу, однак лише в складі іншої частини.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненому підтверджується також іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Даними витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №87 від 10 червня 2022 року «Про призов військовозобов`язаних по мобілізації» відповідно до якого з 10 червня 2022 року обвинуваченого старшого матроса ОСОБА_3 було направлено для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації до складу військової частини НОМЕР_1 (а.п.105).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4 (по стройовій частині) від 10 червня 2022 року згідно якого обвинуваченого ОСОБА_3 з 10 червня 2022 року було визнано таким, що прибув для проходження військової служби та зараховано на всі види забезпечення за прийнятою ним посадою водія 1 кулеметного відділення кулеметного взводу ( а.п.84).

Даними витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №25 від 30 червня 2022 року відповідно до якого обвинуваченого було призначено на посаду водія евакуаційної групи взводу технічного забезпечення ( а.п.83).

Даними витягу із наказу командира військової частини № НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 38 від 12.07.2022 року згідно якого обвинуваченого ОСОБА_3 було призначено на посаду кулеметника другого відділення третього взводу другої стрілецької роти (а.п.82).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №124 від 06.10.2022 року, відповідно до якого старшого матроса ОСОБА_3 кулеметника другого відділення третього взводу другої стрілецької роти було відряджено на чотири доби з 06 жовтня 2022 року по 09 жовтня 2022 року до смт Олександрівка Миколаївської області з метою супроводу солдата ОСОБА_6 ( а.п.81).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №127 від 09.10.2022 року, відповідно до якого обвинуваченому ОСОБА_3 було припинено виплату грошового забезпечення, у зв`язку з тим що він не повернувся 09 жовтня 2022 року з відрядження, чим самовільно залишив військову частину ( а.п.80).

Даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) № 93 від 10 жовтня 2022 року «Про призначення службового розслідування», на підставі якого було призначено службове розслідування за фактом самовільного відсторонення від виконання службових обов`язків, залишення військової частини обвинуваченим ОСОБА_3 ( а.п.78).

Даними акту службового розслідування за якими було встановлено, що військовослужбовець кулеметник 2 відділення 3 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старший матрос ОСОБА_3 з 09 жовтня 2022 року був відсутній у розташуванні більше 10 діб, тобто самовільно залишив місце служби, а також не з`явився вчасно, без поважних причин на службу під час воєнного стану, за що передбачена відповідальність за ст.407 КК України ( а.п.74-77).

Даними наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) №102 від 19 жовтня 2022 року «Про результати службового розслідування» згідно якого службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини, а також нез`явлення вчасно без поважних причин на службу обвинуваченим ОСОБА_3 було завершено та наказано повідомити про факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення Військову службу правопорядку для прийняття рішення, та притягнути ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, оголосивши догану, крім цього позбавити премії та додаткової винагороди на жовтень 2022 року у повному розмірі ( а.п.72-73).

Таким чином, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною та кваліфікує його дії в межах пред`явленого обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він одружений, має на утриманні малолітніх доньку та сина ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є дитиною інвалідом, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, був призваний на військову службу під час мобілізації, за останнім місцем служби характеризується негативно, за досудовою доповіддю Вознесенського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, має середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб ( а.п.113-127).

Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття та з`явлення із зізнанням. Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому судом встановлено не було.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання судом повинні враховуватись тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення що відповідно до ч.5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не є суспільно небезпечною особою, вперше притягається до кримінальної відповідальності, наявність обставин пом`якшуючих покарання, відсутність обтяжуючих обставин, та доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції ч.5 ст.407 КК України.

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2839-ІХ, який набрав чинності 27 січня 2023 року, було посилено кримінальну відповідальність військовослужбовців, зокрема шляхом викладення частини 1 статті 75 КК України у новій редакції, яка унеможливлює призначення судом покарання із застосуванням статті 75 КК України в разі вчинення особою, кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та кримінального правопорушення, передбаченого статтями 403,405,407,408,429 КК України, вчинене у умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 вчинив триваюче кримінальне правопорушення передбачене ст.407 КК України, яке закінчено 10 листопада 2023 року, після внесення змін до ст.75 КК України, відсутні підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, як про те просив захисник.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання під час приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1