Справа № 642/2089/22
Провадження № 1-кс/642/3182/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції, розглянувши клопотання захисника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000577 від 13.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з клопотання про скасування арешту майна. Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2022 року у справі 552/5077/22 накладено арешт на майно ОСОБА_4 , зокрема мобільній телефон Samsung imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора «Київстар» (абонентський № НОМЕР_3 ) та сим карткою мобільного оператора «ВФ Україна» ( абонентський номер НОМЕР_4 ) а також грошові кошти в сумі 69850 грн. Арешт накладений в рамках кримінального провадження № 0000577 від 13.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, яке перебуває у провадженні Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві.

Заявник посилається на те, що накладений арешт є безпідставним та необґрунтованим оскільки не відповідає критеріям ст. 98 КПК України та таким, у застосуванні якого відпала необхідність. Вважає що власник майна тривалий час його позбавлений що порушує його права.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, просив задовольнити. Також прохав в разі відмови в задоволенні клопотання встановити слідчому процесуальний строк в 1 місяць для завершення всіх необхідних органу досудового розслідування процесуальних дій із арештованим майном після чого - повернути власнику - ОСОБА_4 .

Прокурор у судове засідання не з`явився. Про час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Заслухавши думку заявника , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2022 року накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 13.08.2022 року, в тому числі на мобільній телефон Samsung imei НОМЕР_5 , imei 2 НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора «Київстар» (абонентський № НОМЕР_3 ) та сим карткою мобільного оператора «ВФ Україна» (абонентський номер НОМЕР_4 ) який перебував у володінні ОСОБА_4 .

Арешт накладено в рамках кримінального провадження № 0000577 від 13.08.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, яке перебуває у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві.

Доводи викладені в клопотанні адвоката вже були предметом судового розгляду внаслідок чого 14.10.2022, 23.03.23, 12.04.23, 24.05.23, 02.08.23 року були ухвалені рішення про відмову у скасуванні арешту майна та встановленні процесуальних строків.

Щодо посилання заявника на те, що накладений арешт є таким, у застосуванні якого відпала необхідність, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Так, в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2022 року таким обставинам надавалася оцінка під час накладення арешту майна, та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що при накладенні арешту слідчий суддя вказував на достатність підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, наявні підстави для накладення арешту на майно.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

Доводи клопотання щодо необхідності встановлення процесуальних строків вже були предметом судового розгляду та ухвалою від12.04.23р. в задоволенні клопотання було відмовлено.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються підчас досудового розслідування,мають право на звернення до прокурора,слідчого судді або суду з клопотанням,в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій)у більш короткі строки,ніж ті,що передбачені цим Кодексом частини 1 та 6 ст.28 КПК України.

Частиною другою вказаної статті визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до приписів частин першої та другої ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Частиною першою ст.40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється - ч.5 ст.40 КПК України.

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні - п.18 ч.1 ст.3 КПК України.

Системний аналіз вказаних норм права свідчить, що встановлення процесуальних строків слідчим суддею можливий лише стосовно розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Встановлення конкретних строків проведення певної слідчої чи процесуальної дії (у даному випадку звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів та призначення експертизи) в рамках кримінального провадження до повноважень слідчого судді не відноситься.

Здійснення таких дій за відповідним клопотанням слідчим, повинно вирішуватися у порядку ст.220 КПК України, та проводитися у відповідності до положень, якими регламентований порядок їх вчинення.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що звертаючись з вказаним клопотанням, заявник фактично вказує на недотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування. Оскарження такої бездіяльності здійснюється у порядку, визначеному ст. 308 КПК України, шляхом подачі відповідної скарги до прокурора вищого рівня, який за результатами розгляду такої скарги, за наявності відповідних підстав, вправі надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна та встановлення процесуальних строків - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1