Справа № 953/894/24
н/п 1-кс/953/1151/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244,

у с т а н о в и в:

1. Процедура.

1.1. До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000244 просить накласти арешт.

2. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

2.1. Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, 27.01.2024 близько о 12:16 до Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, що за адресою: м. Харків, вул. Наталії Ужвій, 96, було виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_5 №64/2022 від 24.02.2022 та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_5 №734/2023 від 06.11.2023 на всій території України, вчинив крадіжку водних лічильників, кранів та труб з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , котра на праві власності належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає АДРЕСА_2 .

27.01.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою:

АДРЕСА_3 , громаднин, що представився, як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав співробітникам поліції речі, а саме: фрагмент водної труби з водним лічильником на ній; фрагмент водної труби з частиною водного лічильника на ній; водний кран-змішувач (фрагмент); фрагмент водної труби.

Гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що вказані вище речі він забрала з приватної квартири, що була пошкоджена в наслідок обстрілів, та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказані вилучені в ході огляду предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000244 від 28.01.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вилучені під час огляду речі, а саме: фрагмент водної труби з водним лічильником на ній 1 шт.; фрагмент водної труби з частиною водного лічильника на ній 1 шт.; водний кран-змішувач (фрагмент) 1 шт.; фрагмент водної труби 1 шт., котрі були викрадені з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належать гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає АДРЕСА_2 .

Під час огляду вказані вище речі, а саме: фрагмент водної труби з водним лічильником на ній 1 шт.; фрагмент водної труби з частиною водного лічильника на ній 1 шт.; водний кран-змішувач (фрагмент) 1 шт.; фрагмент водної труби 1 шт. було опечатано та запаковано слідчим в сейф-пакет В454575 та направлено до камери схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

Вилучені предмети, являються предметом вчинення даного кримінального правопорушення та відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являються речовим доказом по даному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може відчужити викрадені речі, а саме може їх продати, передати,подарувати, чи іншим чином обернути на свою користь. Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 також може зіпсувати або пошкодити зазначені вище речі внаслідок неналежного зберігання та користування.

Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети, а саме: фрагмент водної труби з водним лічильником на ній; фрагмент водної труби з частиною водного лічильника на ній; водний кран-змішувач (фрагмент); фрагмент водної труби.

мають значення для досудового розслідування та є доказом у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні предмети відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовими доказами.

3. Узагальнені позиції сторін кримінального провадження

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

Власник майна в судове засідання, будучи повідомленим про день та час слухання справи, не з`явився.

4. Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

5. Мотиви та оцінка слідчого судді

5.1. Правова підстава для арешту майна

З клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000244 від 28.01.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слід зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Слідчий суддя також враховує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості, тобто слідчий суддя не вправі встановлювати наявність складу злочину, винуватість осіб чи ступінь їх вини.

5.2. Розумність та співрозмірність

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

У той же час, не застосування обмежень на розпорядження та користування цим майном може призвести до вжиття власником майна заходів до перетворення чи знищення відомостей, які у них містяться.

Разом із цим, слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

6. Висновки

З урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власності є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно 27.01.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення огляду місця події, з забороною на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме фрагмент водної труби з водним лічильником на ній 1 шт.; фрагмент водної труби з частиною водного лічильника на ній 1 шт.; водний кран-змішувач (фрагмент) 1 шт.; фрагмент водної труби 1 шт., що було опечатано та запаковано слідчим в сейф-пакет В454575., вказане майно було викрадено з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належать гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає АДРЕСА_2 .

Місцем зберігання вилученого майна фрагмент водної труби з водним лічильником на ній 1 шт.; фрагмент водної труби з частиною водного лічильника на ній 1 шт.; водний кран-змішувач (фрагмент) 1 шт.; фрагмент водної труби 1 шт., що було опечатано та запаковано слідчим в сейф-пакет В454575 визначити камеру схову речових доказів Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1