Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/425/22
Провадження № 1-кп/673/28/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілих- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання- ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2022 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою світою, приватного підприємця, одруженого, на утриманні перебуває одна дитина, 2020р.н., із задовільним станом здоров`я, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,-

встановив:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

01.01.2022 року близько 19 год.10хв. ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO» держзнак НОМЕР_1 , рухаючись в смт Вовковинці по вул.. Першотравневій,2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.п.2.9, 10.1,12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правил), діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортним засобом та безпечно керувати ним, не переконався в безпечності виконуваного маневру, виїхав на зустрічну відносно його напрямку руху смугу руху проїзної частини з подальшим з`їздом на узбіччя, де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які рухалися в зустрічному напрямку по узбіччю дороги.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді «політравми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран голови, закритого відламкового перелому лівої кульшової западини із незначним зміщенням відламків і переходом на тіло клубової кістки, перелому шийки лівого стегна, множинних забоїв, саден тулуба, кінцівок», які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «політравми, поєднаної травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини, забою серця, забою легень, закритих переломів 4,5,6 ребер грудної клітини зліва, закритого скалкового перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням кісткових відламків, закритого багато-скалкового фрагментарного перелому середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням кісткових відламків, множинних забоїв, саден шкіри голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок», які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.2.9, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року згідно яких - водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9.); перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.10.1); під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним (п.12.1).

Порушення вимог п.п. 2.9, 10.1., 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками-заподіяння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

05 жовтня 2023 року між потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення.

Згідно даної угоди, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст.286-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також щодо покарання, яке слід призначити обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнає обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.286-1 КК України та враховуючи такі пом`якшуючі покарання обвинуваченому обставини, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди, надання допомоги потерпілим безпосередньо після ДТП, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, визначивши їх винятковими і призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.69 КК України перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого санкцією ч.1 ст.286-1 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Під час судового засідання потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення з обвинуваченим, просили суд її затвердити та пояснили, що обвинувачений повністю відшкодував заподіяну їм шкоду в зв`язку з чим претензії до нього відсутні. Укладення такої угоди з їх сторони є добровільним і вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України. При цьому потерпілий ОСОБА_4 відмовився від підтримання позовних вимог до ОСОБА_6 в повному обсязі та вказував на доцільність закриття провадження в цій частині.

Обвинувачений ОСОБА_6 також підтримав угоду про примирення з потерпілими і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він являється ініціатором її укладення, цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши сторони потерпілих, обвинуваченого, думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом даної угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню за наступними підставами.

Так, відповідно до ч.1 і ч.3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Обвинувачений свою вину у вчиненні даного злочину визнає повністю.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_6 має реальну можливість виконати умови даної угоди.

Суд дійшов до переконання про добровільність укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України для відмови в затвердженні угоди не встановлено.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку, що укладену угоду про примирення необхідно затвердити та призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу та додаткового покарання позбавлення права керування транспортними засобами.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу та судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП, що в загальному становлять 3260,78 грн., у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

В межах означеного кримінального провадження прокурором в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Хмельницької ОДА заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення витрат на лікування потерпілих від злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 102743,85грн.

В силу ч.1 та ч.3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Частина 4 ст. 206 ЦПК України вказує, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав вимоги заявленого прокурором цивільного позову та не ставив під сумнів надані з цього приводу докази.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що цивільний позов прокурора про стягнення витрат на лікування потерпілих підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 6096грн. та моральної шкоди в розмірі 200000грн, а також витрат на правову допомогу в сумі 6000грн.

В ході судового розгляду кримінального провадження від ОСОБА_4 надійшла заява, яку він підтримав в судовому засіданні про відмову від позовних вимог, в зв`язку з тим, що шкода, завдана вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 відшкодована в повному обсязі.

Вирішуючи вказану заяву суд враховує наступне.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог п.5) ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із ч.3 ст.206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи, що звернення з вимогами про відмову від позову є правом позивача, а позивачем подано заяву про відмову від заявленого ним цивільного позову, суд вважає за необхідне вказану заяву задовольнити та прийняти відмову потерпілого ОСОБА_4 від заявленого ним цивільного позову про стягнення із ОСОБА_6 на користь потерпілого матеріальної шкоди в розмірі 6096грн., моральної шкоди в розмірі 200000грн, а також витрат на правову допомогу в сумі 6000грн., а також закрити провадження у справі в частині заявленного ОСОБА_4 цивільного позову.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ч.9 ст.. 100 КПК України.

Арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.01.2022 року на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ VITO» держзнак ВХ7654НA підлягає скасуванню.

Керуючись ст..ст. 374-376,474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Укладену 05 жовтня 2023 року між потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про примирення - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Цивільний позов прокурора Летичівської окружної прокуратури задоволити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь обласного бюджету витрати на лікування потерпілих від злочину в розмірі 102 743,85грн (р/р UA 2328393 УДКСУ у м. Хмельницький , код доходу 0204717, МФО 820172, отримувач КНП Хмельницька обласна лікарня).

Заяву потерпілого ОСОБА_4 про відмову від заявленого ним цивільного позову задоволити.

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_4 від заявленого цивільного позову про стягнення із ОСОБА_6 у відшкодування завданих злочином 6096грн. майнової, 200000грн. моральної шкоди та 6000 витрат на правову допомогу.

Закрити провадження у справі в частині заявленого ОСОБА_4 цивільного позову про стягнення із ОСОБА_6 на користь потерпілого у відшкодування завданих злочином 6096 грн. майнової, 200000 грн. моральної шкоди та 6000 витрат на правову допомогу.

Після набрання вироком законної сили:

-процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 3260,78 грн. стягнути з засудженого ОСОБА_6 - на користь держави;

-речові докази по кримінальному провадженню - автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO» держзнак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області (вул.. Курчатова, 120 м.Хмельницький) повернути власнику- ОСОБА_6 ;

-арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.01.2022 року на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ VITO» держзнак НОМЕР_1 скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1