26.12.23
Провадження по справі 1-в/635/425/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретар судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Богодухів Богодухівського району Харківської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26 серпня 2003 року Золочівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 04 серпня 2005 року згідно ЗУ «Про амністію» від 31 травня 2005 року;

- 17 червня 2010 року Апеляційним судом Харківської області за ч. 1 ст. 190, п.п. 4, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до 15 років позбавлення волі, за ухвалою Верховного суду України від 14 грудня 2010 року вирок змінено, ч. 2 ст. 190 КК України перекваліфіковано на ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 190, п.п. 4, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до 15 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2010 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 190, п.п. 4, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду України від 14 грудня 2010 року вирок змінено, ч. 2 ст. 190 КК України перекваліфіковано на ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 190, п.п. 4, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 січня 2010 року по 14 грудня 2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 як особи, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18 січня 2010 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав. До праці не залучався. З 22 лютого 2011 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання за порушення вимог режиму тримання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. За виконання обов`язків покладених КВК України та ПВР установи, виконання правил трудового розпорядку та дотримання вимог пожежної безпеки 29 разів заохочувався адміністрацією установи. Залучався до безоплатних робіт з благоустрою території установи. За час відбування покарання в установі працевлаштований на виробництві. Виконував роботи з налагодження технологічного устаткування, виготовлення деталей до автомобілю, виготовлення деталей до металопластикових вікон, слюсарем з такелажу. На даний час працює з виготовлення деталей до металопластикових вікон та автомобілів. До виконання робіт ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально, з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в виховних заходах, що проводяться в установі. Відповідно до статті 123 КВК України, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. З 22 березня 2016 року по 17 серпня 2016 року проходив навчання у державному професійно-технічному навчальному закладі «Темнівський навчальний центр №100», де отримав кваліфікацію кваліфікований робітник, фрезерувальник 2-го розряду. Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення та вдосконалення загальноосвітнього рівня, ставиться із зацікавленістю, відвідує бібліотеку установи. Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, входить до ради колективу засуджених. Має стійкі соціально-корисливі зв`язки. Відбуваючи покарання в державній установі виконання покарань засуджений одружився та підтримує з дружиною стосунки, шляхом телефонних розмов, тривалих та короткострокових побачень, отримує від неї посилки. Засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання на профілактичних обліках не перебуває. Питання про можливе застосування статей 100, 101 КВК України було розглянуто комісією установи 17 серпня 2016 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, згідно статті 82 КК України було розглянуто комісією установи 06 березня 2021 року, рішенням комісії вирішено відмовити у застосуванні даної заохочувальної норми, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення, згідно статті 81 КК України, було розглянуто комісією установи 03 червня 2020 року, комісією установи засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не довела свого виправлення. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2022 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Після звільнення засуджений має намір проживати разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , працевлаштуватися на Богодухівський молокозавод, куди вже в рамках виконання індивідуальної програми написав запит.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальник відділення СПС відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2010 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 190, п.п. 4, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Верховного суду України від 14 грудня 2010 року вирок змінено, ч. 2 ст. 190 КК України перекваліфіковано на ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 190, п.п. 4, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України до 15 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 січня 2010 року по 14 грудня 2010 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 12 січня 2010 року, кінець строку 09 лютого 2024 року.

З 22 лютого 2011 року засуджений відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Станом на час розгляду подання засуджений ОСОБА_5 відбув 14 років 8 місяців 28 днів фактичного строку покарання.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» майором внутрішньої служби ОСОБА_7 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи «Темнівської виправної колонії (№100)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_8 від 29 листопада 2023 року засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18 січня 2010 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав. До праці не залучався. З 22 лютого 2011 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання за порушення вимог режиму тримання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності. За виконання обов`язків покладених КВК України та ПВР установи, виконання правил трудового розпорядку та дотримання вимог пожежної безпеки 29 разів заохочувався адміністрацією установи. Залучався до безоплатних робіт з благоустрою території установи. За час відбування покарання в установі працевлаштований на виробництво. Виконував роботи з налагодження технологічного устаткування, виготовлення деталей до автомобілю, виготовлення деталей до металопластикових вікон, слюсарем з такелажу. На даний час працює з виготовлення деталей до металопластикових вікон та автомобілів. До виконання робіт ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться відповідально, з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в виховних заходах, що проводяться в установі. Відповідно до статті 123 КВК України, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. З 22 березня 2016 року по 17 серпня 2016 року проходив навчання у державному професійно-технічному навчальному закладі «Темнівський навчальний центр №100», де отримав кваліфікацію кваліфікований робітник, фрезерувальник 2-го розряду. Відповідно до ст. 126 КВК України прагне до підвищення та вдосконалення загальноосвітнього рівня, відвідує бібліотеку установи. Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, входить до ради колективу засуджених. Має стійкі соціально-корисливі зв`язки. Відбуваючи покарання в державній установі виконання покарань засуджений одружився та підтримує з дружиною стосунки, шляхом телефонних розмов, тривалих та короткострокових побачень, отримує від неї посилки. Засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання на профілактичних обліках не перебуває. Питання про можливе застосування статей 100, 101 КВК України було розглянуто комісією установи 17 серпня 2016 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, згідно статті 82 КК України було розглянуто комісією установи 06 березня 2021 року, рішенням комісії вирішено відмовити у застосуванні даної заохочувальної норми, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення, згідно статті 81 КК України, було розглянуто комісією установи 03 червня 2020 року, комісією установи засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не довела свого виправлення. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2022 року засудженому ОСОБА_9 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Після звільнення засуджений має намір проживати разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_1 , працевлаштуватися на Богодухівський молокозавод, куди вже в рамках виконання індивідуальної програми написав запит.

Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити від відбування покарання умовно-достроково.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за час відбуття покарання має 28 заохочень та 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 останній за час відбування покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» останній з січня 2019 року по березень 2020 року був працевлаштований до 2 цеху та 3 цеху налагоджувальником технологічного устаткування, з виготовлення деталей до автомобіля, металопластикових вікон, слюсарем з такелажу, квітень 2020 року не працював, з травня 2020 року по червень 2020 року був працевлаштований до 2 цеху та 3 цеху налагоджувальником технологічного устаткування, слюсарем з такелажу, з виготовлення деталей до металопластикових вікон, з липня 2020 року по квітень 2021 року був працевлаштований до 2 цеху слюсарем з такелажу, з травня 2021 року по лютий 2022 року був працевлаштований до 2 цеху та 3 цеху з виготовлення металоконструкцій для вагів, слюсар з такелажу, з виготовлення деталей до металопластикових вікон, з виготовлення деталей до автомобілей, з березня 2022 року по квітень 2022 року не працював, з травня 2022 року по вересень 2023 року був працевлаштований до 2 цеху та 3 цеху з виготовлення бульдозерного обладнання, деталей до металопластикових вікон, автомобілей, навантажувального обладнання та каркасних меблів, металоконструкцій для вагів.

Відповідно до довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду від 29 липня 2022 року, за вироком суду з засудженого ОСОБА_5 на користь держави стягнуто процесуальні витрати у розмірі 3244,16 гривень та стягнуто на користь потерпілої 69999,57 гривень. Станом на 29 липня 2022 року засуджений ОСОБА_5 достроково відшкодував 3250,00 гривень. Шкода, завдана потерпілій у розмірі 69993,73 гривень засудженим не відшкодована.

Водночас, дослідивши матеріали особової справи засудженого, які відображають процес його виправлення за весь час відбування покарання, судом встановлено, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру, оскільки останній як вбачається із його характеристик від 17 серпня 2016 року, 06 березня 2019 року, 03 червня 2020 року за час відбування покарання допускав порушення режиму тримання за що мав 2 стягнення, зарекомендував себе посередньо, до виконання робіт з благоустрою установи ставився безвідповідально, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні, виявив бажання приймати участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», однак до реалізації програми ставився без зацікавленості, за вироком суду має позов на суму 69990 гривень, до відшкодування збитків ставиться байдуже.

Крім того, 20 лютого 2013 року та 13 квітня 2015 року рішенням дисциплінарної комісії установи засуджений підданий стягненню у вигляді оголошення догани та суворої догани за неввічливе ставлення до іншого засудженого.

Відтак, із аналізу наведених вище даних і обставин у їх сукупності, встановлено, що в процесі виправлення ОСОБА_5 наявні певні позитивні тенденції, однак його поведінка не характеризувалась своєю сумлінністю протягом усього строку відбування покарання та була нестабільною.

На думку суду, є відсутніми підстави вважати про досягнення ОСОБА_5 необхідного ступеню виправлення, що підтверджувало би про необхідність застосування положень ст. 81 КК України.

Так, доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, що полягає у тому, що засуджений виправився та в подальшому немає необхідності у відбуванні покарання. У даному випадку, хоча відбутий ОСОБА_5 строк покарання й узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст.81 КК України щодо засудженого є передчасним та невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Матеріали судового провадження, особової справи не підтверджують те, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду, а тому суд вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 грудня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1