Справа № 526/3923/23
Провадження № 1-кс/526/703/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Гадяч

слідчий суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000191 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

27 жовтня 2023 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000191 від 26.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, вказуючи, що 26.10.2023 за повідомленням Полтавського ЗВ ВСП на території військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , у військового ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено до ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору.

Також в ході огляду було вилучено мобільний телефон «POCO» X5 5G, ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сімкартами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , тобто до вказаної речі, здійснено тимчасовий доступ відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України.

За постановою дізнавача від 26.10.2023, паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору та мобільний телефон «POCO» X5 5G, ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сімкартами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 визнано речовими доказами, оскільки вони повністю відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 8 ст. 100 КПК України 8. Реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На даний час дізнання має відомості, що право володіння, користування та розпорядження мобільним телефоном «POCO» X5 5G, ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМІЕ НОМЕР_3 , має ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

Крім вище вказаного, на даний час існує необхідність у проведенні ряду судових експертиз, результати проведення яких мають значення для розкриття кримінального проступку.

В судове засідання прокурор не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала, просила накласти арешт на майно, вказане в клопотанні.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідча суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 26.10.2023 за № 0000191 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 26.10.2023 у кримінальному провадженні № 0000191 від 26.10.2023 речовим доказом визнано поліетиленовий пакет, в якому паперовий згорток з речовиною білого кольору та поліетиленовий пакет, в якому знаходиться мобільний телефон «РОСО» Х5 5G, ІМЕІ НОМЕР_6 , НОМЕР_3 з сім картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні прокурора обставини та дійшла обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на мобільний телефон «POCO» X5 5G, ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , що належать ОСОБА_4 є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 26.10.2023 року його визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такий, що зберіг на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні грошові кошти відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для проведення експертиз та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на грошові кошти, вилучені під час проведення огляду місця вчинення правопорушення, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.

Керуючись статтями ст. ст. 131, 170-173, 309, 290-372 КПК України, слідча суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000191, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно на час проведення досудового розслідування, а саме на мобільний телефон «POCO» X5 5G, ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сімкартами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 (тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_7 ) із позбавленням права користування та розпорядження цим майном.

Місцем зберігання мобільного телефону «POCO» X5 5G з сімкартами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 та НОМЕР_5 визначити кімнату зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Гадяч, вул. Гетьманська, 10.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1