УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальнака СД Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000505 від 10.10.2023 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник СД Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 09 жовтня 2023 року ОСОБА_4 під час проходження паспортного контролю в ПП Устилуг пред`явив працівникам ДПСУ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке містить ознаки підробки.

10 жовтня 2023 року за даним фактом СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст. 358 КК України.

09.10.2023 року, під час огляд місця події у ОСОБА_4 було вилучено: легковий автомобіль марки Volkswagen модель Golf номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до бази даних ІТС ІПНП на території України зареєстрований автомобіль марки Volkswagen модель Golf номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_4 свідцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 31.05.2023, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дительніці м.Вінниця, а дані про автомобіль в базі даних з номером кузова НОМЕР_2 -відсутні.Що вказує на те. що вилучене у ОСОБА_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 містить недостовірну інформацію і може бути підробленим, а транспортний засіб на територію України ввозився незаконно, і його походження на даний час встановити неможливо.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що будь яких заперечень, щодо накладення арешту на його т/з немає, просив слухати клопотання у його відсутність.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначеного майна.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Таким чином, вилучені легковий автомобіль марки Volkswagen модель Golf номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що вилучені легковий автомобіль марки Volkswagen модель Golf номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 мають значення речовоих доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність у накладенні на них арешту з метою їх збереження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника СД Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки Volkswagen модель Golf номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які було вилучено у ОСОБА_4 ,власником зазначеного майна відповідно являється ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_6