Справа № 571/2086/23
Провадження № 1-кс/571/479/2023
УХВАЛА

іменем України

15 листопада 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників третіх осіб - адвокатів ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000324,

в с т а н о в и в:

До Рокитнівського районного суду Рівненської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене з прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події 13.11.2023.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції № 2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000324 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 13.11.2023 о 16:44 год. зі служби «102» надійшло повідомлення ДОП СП ВП №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про те, що на автодорозі М-07, на блокпості № НОМЕР_1 , що поблизу АДРЕСА_1 було зупинено автомобіль марки «LEXUS LX 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 . Під час поверхневого огляду багажного відділення вказаного автомобіля було виявлено 16 предметів, ззовні схожих на патрони.

13 листопада 2023 року відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000324 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України та розпочато досудове розслідування.

13 листопада 2023 року у порядку, передбаченому ст. 237 КПК України, проведено огляд місця події території БП №42, що поблизу с. Дерть, Сарненського району Рівненської області, в ході якого було оглянуто автомобіль марки «LEXUS LX 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому було виявлено 16 предметів, ззовні схожих на патрони, які упаковано до спеціального пакету №INZ2061036 та по завершенню огляду вилучено. Транспортний засіб вилучено та залишено на зберіганні на території БП №42, що поблизу с. Дерть, Сарненського району Рівненської області під наглядом працівників поліції.

13 листопада 2023 року постановою слідчого тимчасово вилучене майно автомобіль марки «LEXUS LX 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який залишено на зберіганні на території БП №42, що поблизу с. Дерть, Сарненського району Рівненської області та 16 (шістнадцять) предметів, ззовні схожих на патрони, які упаковано до спеціального пакету №INZ2061036, визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України.

Водій транспортного засобу ОСОБА_8 від надання будь-яких письмових пояснень по факту перевезення ним предметів, ззовні схожих на патрони та їх походження, у відповідності до ст. 63 Конституції України - відмовився.

З метою забезпечення збереження речових доказів, проведення судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», проведення, об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування, виникла обґрунтована необхідність арештувати автомобіль марки «LEXUS LX 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 та 16 (шістнадцять) предметів, ззовні схожих на патрони, які упаковано до спеціального пакету №INZ2061036.

Посилаючись на статті 131-132, 170-171 КПК України, просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 13.11.2023 майно, а саме:

- автомобіль марки «LEXUS LX 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_9 , жителька АДРЕСА_3 , а володільцем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні;

- 16 (шістнадцять) предметів, ззовні схожих на патрони, володільцем яких є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 14.11.2023 клопотання призначено до розгляду, про що повідомлено слідчого, прокурора та третю особу щодо майна якої вирішується питання про арешт майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених у клопотанні та доповнив, що на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_8 не зміг надати будь-яких доказів у підтвердження походження виявлених предметів, ззовні схожих на патрони, тому було прийнято рішення про їх вилучення. Також було вилучено автомобіль, яким перевозились зазначені предмети. Предмети ззовні схожі на патрони та автомобіль визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, тому просить клопотання задовольнити.

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання не прибув.

Представник третьої особи ОСОБА_8 -адвокат ОСОБА_4 на електронну адресу суду надіслав заперечення, у яких зазначив, що патрони було вилучено з картонної коробки з відомостями про те, що це є мисливські патрони. Картонна коробка знаходилась у багажному відділенні транспортного засобу у чохлі до карабіну. Слідчим було фактично проведено обшук транспортного засобу, який останнім завуальовано під огляд місця події. Крім того, відповідно до приписів ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку і такий обшук було проведено без відеофіксації.

Під час вилучення патронів був присутній ОСОБА_10 , який надав дозвіл на зброю № НОМЕР_4 , дійсний до 2025 року, відповідно до якого має право на зброю Тікка ТзХ, кал. 6.5 та зазначив, що в багажному відділенні машини перебував його чохол на зброю та мисливські патрони належать останньому.

З пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та доданих документів вбачається, що належним власником та володільцем вказаних мисливських патронів є ОСОБА_10 .. Не зважаючи на такі відомості та документальне підтвердження, слідчим було вилучено патроні та транспортний засіб.

За фабулою кримінального правопорушення можна стверджувати про відсутність події кримінального правопорушення по описаних слідчим подіях та відсутність жодних правових підстав для накладення арешту як такого.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, ч. 12 ст. 170 КПК України.

Натомість, таких обставин у клопотанні не зазначено та не доведено.

Крім того, ані слідчим, ані прокурором не доведено у клопотанні такої істотної обставини для арешту майна як наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, тобто завдання арешту майна - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Також, відсутні у клопотанні докази того, що мала місце подія кримінального правопорушення, відношення вилученого майна до такої події, відомості про те, що вилучене майно є, або може бути доказом у кримінальному правопорушенні, можливість використання вилученого майна використовувати в якості доказу.

Щодо неможливості використати як доказ вилучене майно свідчить протиправність вилучення такого майна під час обшуку, яке протиправно завуальовано оглядом місця події, про що свідчить те, що майно вилучене з багажного відділення автомобіля, тобто в результаті проникнення у інше володіння майна особи без судового контролю, що робить будь-який доказ отриманий у такий спосіб неналежним.

Тобто, вилучене майно по цій справі фактично є неналежним доказом, що нівелювало б будь-яку подію кримінального правопорушення та зводить на нівець твердження про необхідність забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно як таке.

Посилаючись на норми статей КПК України, правові позиції Врховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна та зобов`язати негайно повернути вилучене майно.

В судовому засіданні представники третіх осіб-адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на обставини, що викладені у письмових запереченнях та доповнили, що приймаючи до уваги правову кваліфікацію зазначеного кримінального правопорушення ч.1 ст.263 КК України та те, що санція вказаної статті не передбачає спеціальної конфіскації, відсутні будь які обґрунтовані докази у підтвердження того, що вилучений автомобіль може бути речовим доказом вказаного кримінального провадження.

Крім того, при приведенні завуальованого обшуку слідчому повідомлялося, що патрони є мисливськими, про що зазначено на коробці, в якій знаходилися патрони та те, що патрони належать ОСОБА_10 , який має дозвіл на носіння трьох одиниць зброї. В той день, ОСОБА_8 возив ОСОБА_10 в м.Рівне з метою оцінки належної йому мисливської рушниці. Повернувшись з м.Рівне він відвіз ОСОБА_10 в с.Нетреба та поїхав до місця свого проживання в с.Радовель Житомирської область. Про те, що ОСОБА_10 забув у багажнику автомобіля свої мисливські патрони зрозумів тоді, коли зупинили працівники поліції. Однак, ОСОБА_10 відразу приїхав на місце і надав відповідні документи.

За вказаних обставин вважають, що матеріали копотання не містять будь яких відомостей у підтвердження того, що подія мала місце, а слідчий не навів жодного ризику, передбаченого ч.1 ст.170 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого, представників третіх осіб та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовуються доводи клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000324 з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 263 КК України та здійснюється досудове розслідування кримінального провадження.

13 листопада 2023 року слідчим проведено огляд місця події території блокпоста №42, що поблизу с. Дерть, Сарненського району Рівненської області, в ході якого на підставі заяви ОСОБА_8 , оглянуто автомобіль марки «LEXUS LX 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в багажному відділенні якого було виявлено 16 предметів, ззовні схожих на патрони. По завершенню огляду транспортний засіб та 16 предметів ззовні схожих на патрони вилучено.

Постановою слідчого від 13 листопада 2023 року вилучене майно визнано речовими доказами та визначено місце їх зберігання.

Зі змісту клопотання слідчого вбачається,що необхідність накладення арешту на дане майно полягає у потребі збереження його, як речових доказів, тобто у збереженні отриманої доказової бази. На переконання слідчого, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна дасть можливість власнику та/або володільцю приховати чи відчужити його.

Твердження представників третіх осіб, що вилучені предмети зовні схожі на патрони є мисливськими патронами та належать на праві власності ОСОБА_10 не заслуговує на увагу слідчого судді, оскільки відомостей у підтвердження того, що станом на час проведення огляду ОСОБА_8 повідомляв про такі обставини, матеріали клопотання не містять.

Згідно протоколу огляду місця події від 13.11.2023, учасниками слідчої дії були слідчий ОСОБА_3 , поняті ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , спеціаліст-криміналіст ОСОБА_13 та володілець майна ОСОБА_8 .. Зі змісту протоколу огляду вбачається, що заяв та зауважень учасники, в тому числі ОСОБА_8 , не висловлювали.

Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що огляд транспортного засобу проводився за письмовою заявою ОСОБА_8 , що узгоджується з ч.1 ст.233 КПК України.

З долучених до заперечення копій пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вбачається, що пояснення відібрані 14 листопада 2023 року, тобто на наступний день після проведеного огляду, тому такі пояснення не можуть бути беззаперечними доказами того, що ОСОБА_10 був присутній під час огляду місця події та надавав слідчому відповідні документи.

Суд вважає, що у межах даного кримінального провадження було обґрунтовано визнано речовими доказами 16 предметів зовні схожих на патрони, оскільки є підстави стверджувати, що вони можуть бути об`єктом кримінально-протиправних дій та річчю, набутою кримінально протиправним шляхом.

Суд дійшов до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення всіх необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, для встановлення обставин події необхідно накласти арешт на вилучені предмети ззовні схожі на патрони.

Разом з тим, ані клопотання слідчого, ані постанова про визнання речових доказів не містить належного обгрунтування яким саме критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, відповідає вилучений транспортний засіб. У клопотанні слідчий лише формально покликається на те, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування, виникла обгрунтована необхідність арештувати його.

Також у клопотанні слідчого не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК, що є однією з обов`язкових умов накладення арешту на транспорний засіб та те, що він є об`єктом кримінально-протиправних дій та річчю, набутою кримінально протиправним шляхом та може бути засобом вчинення кримінльного правопорушення.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіля марки «LEXUS LX 570», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, належить ОСОБА_9 , жительці АДРЕСА_3 .

Вказаний транспортний засіб під час огляду та вилучення перебував у володінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представники третіх осіб повністю спростовали доводи слідчого, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні та може бути доказом факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене та те, що ні в клопотанні, ні в судовому засіданні слідчим не наведено обгрунтованість арешту транспортного засобу, у задоволенні задоволення в цій частині слід вдмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події 13.11.2023, а саме: 16 (шістнадцять) предметів, ззовні схожих на патрони, які перебували у володінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 09.20 год. 17.11.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1