12.02.2024 Справа № 756/1750/24
Номер справи 756/1750/24
Номер провадження 1-кс/756/434/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, поданого в межах кримінального провадження № 0004260 внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 15 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді 08 лютого 2022 року надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження № 0004260 від 15 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання, з підстав та мотивів викладених у ньому, просив його задовольнити, враховуючи що строк запобіжного заходу закінчується 12 лютого 2024 року, обвинувальний акт спрямований ло суду, проте суддя ОСОБА_6 перебуває у нарадчій кімнаті до 12 лютого 2024 року, кримінальне правопорушення, яке інкримінуються підозрюваному належать до категорії тяжкого злочину, просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання в м.Києві, може переховуватися від слідства та суду, впливати на свідків, продовжити вчиняти злочини, ці ризики є обґрунтованими та вирогідними.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати менш суворий захід забезпечення у вигляді домашнього арешту. В поданому клопотанні недостатньо мотивовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відпустити на домашній арешт. Провину у скоєному визнав. Пояснив, що через тяжкі життєві обставини вчинив злочин, не мав коштів для життя, розкаюється. Пояснив, що вживає наркотичні засоби понад 1,5 роки.

Виклад обставин та правова кваліфікація

У провадженні Оболонського районного суду м.Києва перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження № 0004260 від 15 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_5 , виник умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентал-1-он).

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_5 , придбав наркотичний засіб з метою збуту, 15.12.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , біля стіни будинку, заховав з метою збуту, один пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, обмотаний липкою стрічкою, чорного кольору з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, масою 0,754 г, для подальшого отримання зазначеної речовини покупцем, який 15.12.2023 під час огляду місця події був вилучений працівниками поліції. Загалом ОСОБА_5 , здійснив понад десяти «закладок» з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP на території Оболонського району м.Києва впродовж 15 грудня 2023 року.

15 грудня 2023 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст..208 КПК України. Під час затримання в нього виявлено та вилучено шість згортків з вмістом наркотичною речовиною.

Слідчим суддею Оболонського районного суду м. Києва 18 грудня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 лютого 2024 року включно.

Підозрюваному ОСОБА_5 08 січня 2024 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

05 лютого 2024 року відкрито матеріали досудового розслідування та скеровано обвинувальний акт до суду.

Підготовче судове засідання призначено 08 лютого 2024 року о 15.00 год.

Через перебування головуючого судді ОСОБА_6 в нарадчій кімнаті з 07 лютого 2024 року по 12 лютого 2024 року клопотання про продовження запобіжного заходу скеровано в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України слідчому судді.

Обґрунтування клопотання

ОСОБА_5 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років.

Підставою продовження дії запобіжного заходу запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність встановлених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ( п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Мотивація суду

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

У відповідності до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 грудня 2023 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004260 від 15 грудня 2023 року здійснюється за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У відповідності до положення п. п. 1, 3 ст. 276 КПК України ОСОБА_5 , 16 грудня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Отже, у відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Окрім того, 05 лютого 2024 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 скеровано до суду.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри

Згідно з статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України.

Додані до клопотання матеріали кримінального провадження, на думку слідчого судді, свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке з урахуванням положень статті 12 КК України відносяться до категорії тяжких.

Для визначення причетності ОСОБА_5 до події кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено докази, надані стороною обвинувачення, протоколом затримання особи ОСОБА_5 від 15 грудня 2023 року; протоколами огляду предмету та місця події від 15 грудня 2023 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; висновками експертів за результатами проведених судових експертиз матеріалів, речовин і виробів.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчій судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри, яка пред`явлена ОСОБА_5 .

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, впливати на свідків та потерпілого, вчинити нове кримінальне правопорушення, заявлені ризики заслуговують на увагу.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності.

Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного працевлаштування, тобто стабільного доходу для існування та забезпечення власних потреб, також не має стійких соціальних зв`язків; не має зареєстрованого місця проживання в м. Києві, не має родини, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Втеча обвинуваченого ОСОБА_5 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, із засудженням до можливого покарання у вигляді позбавлення волі у найближчій перспективі, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно на них впливати, що буде перешкоджати досудовому розслідуванню.

Також обґрунтованим є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставини, які підтверджують ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, тобто не має засобів для існування, не має міцних соціальних зв`язків, та відсутність стримуючих факторів для вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що з урахуванням особи обвинуваченного, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а так само і вчинити інші кримінальні правопорушення чи проступки, а також і впливати на свідків з метою уникнення відповідальності.

За таких обставин, слідча суддя вважає, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, зокрема зазначені в пункті 1, 3 та 5 статті 177 КПК, отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до ст. 178 КПК України

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідча суддя під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує такі обставини: надані відомості свідчать про вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, за яким пред`явлено підозру; інкриміноване кримінальне правопорушення КК України відноситься до тяжких і у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі; відсутні підтверджені належним чином дані, що стан його здоров`я несумісний з триманням під вартою; щодо навності міцних соціальних зв`язків, суд не може їх констатувати; підозрюваний не має зареєстрованого місця проживання в м. Києві, зареєстрований в м.Одеса, приїхав, як він по видомив в судовому засіданні, на заробіток.

Щодо альтернативного запобіжного заходу

Підозрюваному не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, оскільки ОСОБА_5 не працевлаштований, не має постійного доходу для життєдіяльності, не має зареєстрованого місця проживання або іншого постійного місця проживання в Києві, не зможе виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутності письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду.

Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі не сприятиме виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя виходить із такого. Застосування запобіжних заходів є однією з гарантій кримінального провадження, тому основною метою застави є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків і забезпечення здійснення кримінального провадження. Разом з тим застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, - від двадцяти до восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи майновий стан підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення такого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, а також встановлений в судовому засіданні ризик переховування, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121120,00 гривень, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданого в межах кримінального провадження № 0004260 від 15 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного захолду у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб, тобто до 08 квітня 2024 року, включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121120,00 гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу за наступними реквізитами: (розрахунковий рахунок ТУДСАУ в м. Києві № UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві; Код ЄДРПОУ - 26268059; Банк одержувача - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172).

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки (ст. 194 КПК України): прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора і суду; повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Оболонський районний суд міста Києва.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12 лютого 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1