№ 336/3730/23
пр. 1-кп/336/466/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, який не працює, який не має зареєстрованого місця проживання, раніше судимого:

- 26.11.2003 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. Звільнений 16.02.2011 році по відбуттю строку покарання;

- 27.12.2011 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнений 25.10.2016 умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 8 місяців 24 дня;

- 30.08.2017 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці. Звільнений 30.09.2019 по відбуттю строку покарання;

- 08.10.2020 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 19.10.2020 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 4 місяців арешту;

- 24.12.2020 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

-23.12.2022 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 02.03.2023 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого за ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2023 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, у період дії воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку 24 по вул. Криворізькій в м. Запоріжжі, побачив потерпілого ОСОБА_6 , який перебував на парапеті. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою реалізації якого останній усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_6 та під час розмови з останнім наніс один удар правою рукою в область обличчя потерпілого. Після чого ОСОБА_4 правою рукою дістав із внутрішнього карману куртки ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон «Nokia 105», IMEI: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, разом з SIM-карткою, номер: НОМЕР_2 , вартість якого складає 330 гривень. Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_4 , наніс один удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_6 , який внаслідок зазначених травматичних впливів отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лівої половини обличчя та поверхневої рани з синцем навколо основи носу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на відкрите викрадення та розпорядження чужим майном, ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину, чим набув можливість розпоряджатись вказаним майном.

Крім того, за наведених вище обставин ОСОБА_4 незаконно заволодів важливим особистими документами потерпілого, а саме, 06 березня 2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку 24 по вул. Криворізькій в м. Запоріжжі, ОСОБА_4 , діючи умисно, під час розмови із потерпілим ОСОБА_6 , який перебував на парапеті, наніс один удар правою рукою в область обличчя потерпілого. Після чого ОСОБА_4 правою рукою дістав із внутрішнього карману куртки ОСОБА_6 в важливі особисті документи потерпілого, втрата яких істотно ускладнює реалізацію прав, свобод і законних інтересів потерпілого, а саме:

-паспорт громадянина України № НОМЕР_3 на анкетні дані ОСОБА_6 ;

-паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 на анкетні дані ОСОБА_6 ;

-пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 на анкетні дані ОСОБА_6 .

Не зупиняючись на скоєному ОСОБА_4 , наніс один удар правою ногою в область обличчя ОСОБА_6 , після цього ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що незаконно заволодів вищевказаними важливими особистими документи потерпілого ОСОБА_6 , зник з місця скоєння злочину,чим набув можливість розпоряджатись вказаними документами на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину фактично не визнав. Пояснив, що він разом із ОСОБА_8 побачив потерпілого, що лежав із розбитим обличчям. ОСОБА_4 підійшов до потерпілого, посадив його. З внутрішнього карману потерпілого випали документи, обвинувачений їх поклав назад. Запропонував допомогу, серветки - витерти обличчя. Від допомоги потерпілий відмовився. Після того як ОСОБА_6 висловився лайкою в його бік, обвинувачений його ударив ногою у скроню. Він забрав документи з телефоном потерпілого, що б той не загубив, адже ОСОБА_6 перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Оскільки потерпілий знав свідка ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_4 познайомився напередодні для сумісного вживання наркотичних речовин, обвинувачений сказав, що б потерпілий потім забрав документи у свідка. З пояснень обвинуваченого випливає, що він мав при собі грошові кошти, телефон, тому в його діях відсутній корисний мотив. Зокрема, напередодні наркотичні засоби для спільного вживання придбавав ОСОБА_9 , гроші надав обвинувачений. Потім ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 пішли до магазину, де він передав банківську картку, що належала потерпілому, ОСОБА_8 . Розрахувавшись картою потерпілого, придбали тістечка для обвинуваченого. Потім ОСОБА_9 намагався придбати горілку, але карткою розрахуватися вже не зміг. Документи ОСОБА_4 сховав у дворі ОСОБА_8 у будці так, що б свідок не бачив. Вважає, що показання свідка ОСОБА_9 є неправдивими, оскільки той утримує притон, а тому надає показання, що потрібні поліції.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши доказам належну оцінку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень при вищевикладених обставинах повністю доведена.

Так, потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що у березні цього року він сидів на парапеті, перебував у стані сп`яніння. До нього підійшли двоє, потім один з них пішов далі. Обвинувачений вимагав, щоб потерпілий віддав гроші. ОСОБА_6 сказав, що на має грошей. Тоді обвинувачений заліз у внутрішній карман куртки та забрав все, що там було: телефон, банківські картки, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, пенсійне посвідчення. ОСОБА_4 наніс йому кілька (два або три) удари рукою та повідомив, що верне викрадене після того як потерпілий принесе 1000 гривень. Паспорти та телефон повернули працівники поліції, картки він відновив. Потерпілий заперечив наявність у нього тілесних ушкоджень до зустрічі з обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_8 показав, що навесні 2023 року він познайомився з обвинуваченим, напередодні скоєння злочину. ОСОБА_4 попросився переночувати, пославшись на те, що він звільнився з місць позбавлення волі, а громадський транспорт вже не ходить. Зранку наступного дня свідок придбав за свій кошти спиртні напої, вони вжили по 100 грамів. Потім біля магазину побачили потерпілого, який сидів на парапеті. Потерпілого свідок знав. Обвинувачений підійшов до потерпілого. ОСОБА_4 наніс один удар потерпілому в область голови, той упав на бік, а свідок пішов далі. Потім ОСОБА_4 підбіг до нього, пояснив, що «закошмарив» потерпілого та показав картки, телефон, документи. Пригрозив насиллям свідку, який наполягав на тому, щоб все повернути потерпілому. Потім вони пішли до магазину «Україночка», де ОСОБА_4 вирішив перевірити чи є на картках потерпілого гроші, купивши тістечка. Свідка продавці магазину добре знають. Обвинувачений переночував дома у свідка та пішов. Вже під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 показав, що заховав викрадене у собачій будці.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює в магазині «Україночка». До магазину зайшли дві особи. Одного з них, на ім`я ОСОБА_11 , вона знала, він проживає поруч. Вони придбали тістечка, за що обвинувачений розрахувався карткою. Обвинувачений надалі намагався придбати алкоголь, але платіж не прийшов. ОСОБА_11 вів себе шумно, тому обвинувачений вивів його на вулицю.

Свідок ОСОБА_12 також працює в магазині «Україночка». Обвинуваченого вона не запам`ятала, іншого вона раніше бачила. Вони в її відділі намагалися придбати продуктів приблизно на 2000 грн. Розрахувався карткою той, якого вона раніше не знала та описати його не зможе, але платіж не пройшов. Якщо б потім не приїхала поліція, вона б не звернула увагу на цю подію.

Свідок ОСОБА_13 показала, що їй відома особа потерпілого ОСОБА_6 . Вона була очевидцем того як біля потерпілого сиділи дві особи, потім одна з них ударила ОСОБА_6 , забрала його документи та повідомила, що віддасть коли той надасть 1000 грн. Впізнати цю особу вона не може, адже має дуже поганий зір. На питання обвинуваченого, чи підіймав він потерпілого, допомагаючи тому, свідок надала негативну відповідь.

Крім пояснень вказаних осіб вина ОСОБА_4 підтверджується такими доказами.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 просить правоохоронні органи притягнути до відповідальності особу, яка 16.03.2023 приблизно о 16.30 год. нанесла йому кілька ударів та забрала телефон з документами (т. 1 а.с. 42).

Згідно з протоколом від 08.03.2023 пред`явлення особи до впізнання ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_14 як особу, що вчинила відносно нього злочин (т. 1 а.с. 46-50).

Під час слідчого експерименту, протокол та відеозапис якого досліджені в судовому засіданні, потерпілий 18.04.2023 показав на місці обставини вчинений відносно нього кримінально караних діянь (т. 1 а.с. 51-54, т. 2 а.с. 1).

Відповідно до результатів судово-медичної експертизи № 355п від 09.03.2023 під час огляду потерпілого виявлені садна лівої половини обличчя та поверхнева рана з синцем навколо основи носу. Ушкодження утворилися від дії тупих предметів, в термін, що не суперечить поясненням освідуваного. При огляді виявлено не менш трьох травматичних впливів (т. 1 а.с. 57-58).

08.03.2023 свідок ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого як особу, з яким він познайомився 05.03.2023 та який 06.03.2023 приблизно о 16.30 год. біля будинку АДРЕСА_1 вдарив чоловіка та забрав його майно, що відображено у протоколі відповідної слідчої дії (т. 1 а.с. 59-62).

Згідно з розпискою ОСОБА_14 добровільно видав телефон Nokia в корпусі чорного кольору, який надалі був оглянутий слідчим (т. 1 а.с. 63-67).

За висновком судової товарознавчої експертизи від 31.03.2023 ринкова вартість мобільного телефону Nokia 105 RM-908 становить 330 грн. (т. 1 а.с. 73-76).

09.03.2023 в ході проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 та його захисника, обвинувачений добровільно показав, що 06.03.2023 о 16.30 год. на вул. Криворізькій разом із чоловіком на ім`я ОСОБА_15 він підійшов до незнайомого чоловіка, який знаходився на парапеті. Далі стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 вдарив чоловіка ногою по обличчю, та забрав документи. На місці ОСОБА_4 також показав, в який магазин він прийшов разом із ОСОБА_16 , де розрахувався карткою потерпілого. На території подвір`я ОСОБА_17 обвинувачений показав, де сховав документи потерпілого (а.с. 165-170).

Відповідно до заяви від 09.03.2023 ОСОБА_8 надав дозвіл на огляд території його домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 78).

Документи, на які вказав обвинувачений під час слідчого експерименту, були вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 09.03.2023 (т. 1 а.с. 79-84), постановою слідчого визнані доказами та передані на зберігання потерпілому ( т. 1 а.с. 68-69).

З виписки по банківській картці вбачається, що 06.03.2023 о 16:09 год. відбулася транзакція по картці, що належить ОСОБА_18 в магазині «Україночка» на суму 86 грн. Залишок на картці після операції становить 29 грн. (т. 1 а.с. 171, 172).

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, внесені до ЄРДР 08.03.2023. Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, внесені до ЄРДР 22.03.2023.

Постановою прокурора від 30.03.2023 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне із № 0000438 (т. 1 а.с. 45-46).

При цьому суд ставиться критично до тієї версії подій, яку висловлював обвинувачений.

Так, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_6 спростовуються твердження обвинуваченого, що він лише мав бажання допомогти потерпілому, який лежав на землі із розбитим обличчям, та забрав документи та речі останнього задля того, що б потерпілий їх не загубив.

Як показав суду свідок ОСОБА_8 , він живе з батьками, тому суд відхиляє доводи обвинуваченого, що ОСОБА_8 утримує притон для наркоманів, а тому дає показання, які потрібні органу досудового розслідування. Крім того, показання свідка узгоджується із поясненнями потерпілого.

Те, що ОСОБА_4 розрахувався за допомогою банківської картки потерпілого ОСОБА_6 у магазині, а також утримував мобільний телефон потерпілого у себе (не залишивши його навіть у подвір`ї свідка ОСОБА_9 разом із документами потерпілого), вказує на корисливий умисел діянь обвинуваченого.

Отже, вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, що викладені у вироку, доведена сукупністю досліджених судом доказів, які є належними, допустимими та достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Суд кваліфікує діяння обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану (що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.01.2024 у справі №722/594/22), а також за ч. 3 ст. 357 КК України як незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом.

Призначаючи покарання обвинуваченому в відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (згідно ст.12 КК України - кримінальний проступок та тяжкий злочин), конкретні обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

За обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає сприяння обвинуваченого розкриттю кримінальних правопорушень.

В обвинувальному акті зазначене щире каяття як обставина, що пом`якшує покарання, із чим не суд погоджується, оскільки щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки, що не було встановлено в ході судового розгляду кримінального провадження.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності, вчинив нові кримінальні правопорушення через 4 дні після звільнення з місць позбавлення волі (т. 1 а.с. 106-123), не одружений, не працюючий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, однак має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин, синдром залежності (т. 1 а.с. 126, 200).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім задля досягнення цілей кримінального покарання та убезпечення суспільства від можливих протиправних посягань обвинуваченого, необхідно призначити покарання у межах санкції статей Особливої частини КК України, за якими він визнаний винуватим, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень слід застосувати принцип поглинання покарань.

При призначенні остаточного покарання суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).

На підставі ст.ст. 122, 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Відносно обвинуваченого під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжувався судом.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну раніше встановленого ризику, що виправдовує застосування відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі пов`язаної із виконанням вироку у разі набрання ним законної сили, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді 2 років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 186 КК України - у виді 8 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 10 березня 2023 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 377,56 гривень.

Речові докази:

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді ID-картки;

-пенсійне посвідчення особи з інвалідністю 3 групи, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-паспорт громадянина Україна для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-мобільний телефон «Nokia 105», IMEI: НОМЕР_6 , чорного кольору, разом з SIM-карткою,

що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той же строк після отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1