У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2024 Справа №607/3031/24 Провадження №1-кс/607/957/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000356 від 06.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме просить накласти арешт шляхом заборони відчуження на транспортний засіб «Mercedes Benz» моделі «GL450», 2015 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 06.02.2024 на адресу СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 під приводом купівлі транспортного засобу «Mercedes Benz» моделі «GL 450», 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 та подальшого його переоформлення заволодів грошовими коштами в сумі 900000 гривень. Допитана ОСОБА_4 повідомила, що у травні 2023 року її знайомий ОСОБА_5 запропонував їй придбати транспортний засіб із США марки «Mercedes Benz» моделі «GL 450», 2015 р.в., номер кузова НОМЕР_1 та переконав потерпілу надати йому грошові кошти у сумі 35 000 доларів США для придбання зазначеного автомобіля. У подальшому, ОСОБА_5 транспортний засіб «Mercedes Benz» без відома ОСОБА_4 12.05.2023 зареєстрував на себе. Після реєстрації автомобілю «Mercedes Benz» моделі «GL 450», 2015 р.в., номер кузова НОМЕР_1 присвоєно номерний знак НОМЕР_2 . Окрім цього, у період часу із травня 2023 по теперішній час ОСОБА_5 ігнорує вимоги потерпілої щодо повернення автомобіля або грошових коштів, які остання передала йому за вказаний автомобіль. 08.02.2024 проведено огляд сайту «AUTO.RIA.com™» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на якому 01.02.2024 розміщено оголошення продавця із обліковим записом « ОСОБА_6 » щодо продажу транспортного засобу «Mercedes Benz» н.з. НОМЕР_2 . 08.02.2024 транспортний засіб «Mercedes Benz» н.з. НОМЕР_2 постановою слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області визнаний речовим доказом. З метою запобігання можливості відчуження виникла необхідність у накладанні арешту на транспортний засіб «Mercedes Benz» моделі «GL450», 2015 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 , який згідно реєстраційної картки належить ОСОБА_5 .

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, до матеріалів клопотання долучено заяву про його розгляд без участі прокурора, клопотання підтримує та просить задовольнити.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000356 від 06.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України арешт є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно першого речення абзацу 2 ч.1 ст.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту клопотання, метою накладення арешту на транспортний засіб «Mercedes Benz» моделі «GL450», 2015 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 є запобігання можливості його відчуження.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що з долучених до нього матеріалів не вбачається будь - яких доказів на підтвердження ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за яким СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування.

Слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно, в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів, а також, що існує ризик відчуження майна, оскільки прокурором у клопотанні не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

Крім того, прокурором не доведено, що без арешту вказаного майна не можливо проведення слідчих дій, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, і що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає недоведеною стороною обвинувачення у клопотанні необхідність накладення арешту на вказане майно, а також що існують ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, тому приходить до висновку про необґрунтованість поданого клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000356 від 06.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме про накладення арешту шляхом заборони відчуження на транспортний засіб «Mercedes Benz» моделі «GL450», 2015 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1