Справа № 1519/1-748/11
Номер провадження:1/521/4/24
ПОСТАНОВА

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

16 січня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

із секретарем: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується постановою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Судом проводився розгляд клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК.

1.2.Питання розглядалось за ініціативою прокурора на стадії судового розгляду.

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.

2.1.До Малиновського районного суду м. Одеси, надійшла для розгляду по суті кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК.

2.2.Відповідно до обвинувального висновку, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК за кваліфікуючими ознаками незаконне проникнення до житла. Також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

2.3.Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК за кваліфікуючими ознаками - крадіжка вчинена в особливо великих розмірах; та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

3.Позиції сторін кримінального провадження.

3.1.Прокурор в судовому засіданні підтримала своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за закінченням строків давності.

4.Мотиви, з яких суд виходив при винесенні постанови, положення закону яким керувався суд.

4.1.Суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальна справа підлягає закриттю із звільнення підсудного від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.

4.2.Питання звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності регулюються ст. 11-1 КПК (ред.1960 року) та ч. 1 ст. 49 КК.

4.3.Для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинні бути дотримані певні умови, які викладені в ст. 49 КК. Так особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину /ч. 1 п. 5 ст. 49 КПК/.

4.4.В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК, за яке можливо призначити максимальне покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки; за ч. 1 ст. 309 КК можливо призначити максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК можливо призначити максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років; за ч.5 ст. 185 КК можливо призначити максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років.

4.5.Судом також встановлено, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце 11.07.2008, 30.09.2008, 01.10.2008, 07.10.2008, 10.10.2008, 15.10.2008, 16.10.2008, 20.10.2008, 21.10.2008. Тобто з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше ніж 15 (п`ятнадцять) років.

4.6.Думка потерпілого, не впливає на вирішення такого клопотання по суті, оскільки вимоги закону передбачені в ст. 49 КК є імперативними, які не допускають права вибору і вимагають безумовного їх виконання судом. У даному випадку, з`ясування думки потерпілого за законодавчою нормою, є лише формальність, яка не передбачає жодних можливостей, які б надавали право впливу на вирішення такого клопотання.

4.7.Чому більш менш тривала відсутність відомостей про особу, яка вчинила кримінальне правопорушення або тривалий період під час якого не притягнуто особу до кримінальної відповідальності може створити для такої особи законну підставу звільнення від кримінальної відповідальності? На чому ґрунтується ця погашаюча сила часу?

4.8.Відповідь на це питання стоїть у прямій залежності від самого змісту сутності та цілей кримінального права.

4.9.Для застосування покарання за дії пов`язані із вчинення кримінального правопорушення суд повинен, насамперед встановити саму подію, з усіма її подробицями, встановити участь у цій події даної особи та ступінь такої участі і лише потім до з`ясованої винності підсудного (обвинуваченого) застосувати призначене в законі покарання. Таке встановлення події та її елементів залежить від відтворених у суді різних фактичних даних, які є підставою суддівського переконання. Натомість час стирає ці дані і руйнує їх доказову силу. Зникають сліди, які залишились у фізичному світі злочином. В тому числі головні докази обставин, свідки змінюють місця проживання та банально забувають картину таких подій. Тобто як правило події далекого минулого малюються в людській пам`яті, за рідкісними винятками, невизначеними загальними рисами, і здобуті цим шляхом дані, які повинні бути підставою для суду, захисту і обвинувачення, стають сумнівними і хиткими. Зрозуміло, що за таких умов саме кримінальне переслідування винних, через його безрезультатність, є безплідною витратою державних сил. Окрім того, вироки, ухвалені на підставі настільки хитких доказів, втрачають ту достовірність, яка необхідна для надання їм авторитету сили і за своїм змістом загрожують сумними та непоправними судовими помилками. Всі ці міркування і змушують законодавця встановити, коли після здійснення злочинного діяння пройшов більш-менш значний проміжок часу, то держава зовсім відмовляється від переслідування осіб, які підозрюються, обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення.

4.10.У даному провадженні, як зазначено вище, події мали місце більше п`ятнадцяти років тому. Протягом цього часу, місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено. Правова цінність доказів у даному провадженні, безумовно не може бути розумно використана судом при будь-яких умовах.

4.11. З урахуванням викладених обставин та вимог КК і КПК, суд вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальна справа підлягає закриттю.

4.12.Виносячи постанову, суд керується ст. ст. 12, 49 КК, ст. ст. 7-1, 11-1, 273, 282 КПК України(1960 р.).

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.Клопотання прокурора про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

1.2.Закрити кримінальну справу у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК, на підставі ст. 11-1 КПК та ст. 49 КК, в зв`язку із закінченням строків давності, звільнив його від кримінальної відповідальності.

1.3.Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

2.Набрання постановою законної сили та її оскарження.

2.1.Постанова суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.2.Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

2.3.Постанова суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, може бути оскаржена, через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її оголошення.

С У Д Д Я: ОСОБА_1