Справа № 561/204/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне кримінальне провадження № 0000008 від 12 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_4 зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання їхньої спільної малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 25 гривень щомісячно, починаючи з 31 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

В період часу з 31 липня 2014 року по 31 січня 2024 року ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ігноруючи рішення суду, ухилився його виконання не сплачував аліменти, порушив ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_4 з моменту призначення рішенням суду аліментів на утримання дитини, з 07 грудня 2017 року по 10 вересня 2018 року перебував на обліку в Зарічненському управлінні Вараської філії Рівненського обласного центру зайнятості у якості безробітного та отримував допомогу по безробіттю, однак з 10 вересня 2018 року повторно цього до центру зайнятості не звертався та допомогу по безробіттю не отримував, обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я не має, офіційно працевлаштованим був лише з 10 вересня 2018 року по 24 вересня 2018 рок, після чого жодних заходів до працевлаштування не виживав, чим умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 31 липня 2014 року по 18 січня 2024 року в сумі 79090,78 грн, що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліменти).

На стадії досудового розслідування 02 лютого 2024 року між прокурором Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 разом з його захисником адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості її сторонами сформульовано підозру та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 164 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 кожен окремо, під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в ній вид та міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 в судове засідання не з явилися, згідно письмової заяви від 02 лютого 2024 року просять проводити засідання без їхньої участі та затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з такого.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а за змістом абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні у якому бере участь потерпілий допускається у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, потерпіла надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підставі для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає. Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 0000008 від 12 січня 2024 року, укладену між прокурором Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 разом з його захисником ? адвокатом ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 80 (Вісімдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1