Справа № 442/9034/23
Провадження № 1-в/442/366/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич, клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

встановила:

13.12.2023 захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити умовно-достроково ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 18.11.2013 на невідбуту міру покарання визначену зазначеним вироком у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 18.11.2013 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України ОСОБА_3 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виглядів 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст.12 КК України злочини, за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 є нетяжкими. Рудницький був затриманий у березні 2022 року на КПП після того як покинув м.Київ, тікаючи від війни, у м.Львові в зв`язку з виконання даного вироку. Вважає, що оскільки ОСОБА_3 відбув більше строку покарання до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, просить таке задоволити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просить таке задоволити. Додатково зазначив, що від виконання вироку не ухилявся, про наявність вироку йому відомо не було.

Прокурор ОСОБА_7 та представник ДУ ДВК №40 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, вважають таке передчасним, оскільки ОСОБА_3 свого виправлення не довів.

Вислухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року №2, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 18.11.2013 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України Рудницькому призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначити покарання у виглядів 2 років позбавлення волі.

Початок строку покарання 15.03.2022.

Як вбачається з висновку щодо ступеня виправлення засудженого, останній свого виправлення не довів. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній.

Як вбачається з представленої суду характеристики, затв. начальником ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» ОСОБА_8 за час відбування покарання ОСОБА_3 характеризується посередньо: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався. На виробництві установи не працевлаштований та ініціативи не проявляє. Стверджує, що має бажання працювати, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності. Не має друзів та кола спілкування, в якому підтримують про кримінальні настанови та спосіб життя. Соціальні зв`язки підтримуються. Особа відновила стосунки з рідними та близькими. Стабільні зв`язки з рідними та близькими, які позитивно впливають на засуджену особу. Бажає змінити своє життя, проте це бажання має поодинокий та несистемний характер. Стверджує,Ю що має бажання брати участь у програмах/заходах, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності, або відвідуючи заходи програми, особа не бере активної участі в діяльності групи/відвідує несистемно. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, однак не розуміє яким чином їх втілювати в життя. Слабка, непостійна мотивація, щодо відвідування лекцій та заходів запланованих в індивідуальній програмі.

Згідно Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.01.2023 №294/5 персоналом установи виконання покарання сформульовано висновок щодо ступеня виправлення засудженого, підсумок 76 балів засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення), не може бути представлений до умовно-достроково звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.81,82 КК України).

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за клопотанням засудженого, його адвоката чи захисника.

Враховуючи те, що основним критерієм умовнодострокового звільнення від відбування покарання, є не лише відбуття певної частини покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, тому суд вважає, що в задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки останній, на думку суду, свого виправлення не довів, майже 10 років перебував у розшуку, а його покликання про необізнаність про наявність вироку, суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи він змінив місце свого проживання, його затримання було не добровільним, що суд розцінює як ухиляння від вироку суду, протягом тривалого часу не працює, заохочення до нього не застосовувались.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.81 КК України, ст.107 КВК України, п.2 ч.1 ст.537 КПК України, суд, -

постановила:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 21.12.2023.

Суддя ОСОБА_1