Справа № 357/7642/23
У Х В А Л А

31 жовтня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України

про накладання арешту на майно,-

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник адвокат ОСОБА_6

УСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується слідчим суддею.

Звернувшись 18.10.2023 до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 просить накласти арешт на автомобілі: MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_7 з метою збереження речових доказів із забороною користування, володіння та розпорядження ними, у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22.02.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб причетна до незаконного використання та продажу гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку. Зокрема, встановлено, що особи, будучи учасниками Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра» () (далі БО «БФ «Штаб Добра»»), здійснюють доставку на територію України транспортних засобів в якості гуманітарної допомоги та у подальшому здійснюють їх реалізацію за готівкові кошти громадянам України, зокрема військовослужбовцям ЗСУ та використання з метою отримання прибутку.

06.09.2023 з метою отримання фактичних даних про протиправну діяльність, пов`язану з організацією використання, продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги під час дії воєнного стану та укладення правочинів щодо розпорядження таким майном з метою отримання прибутку, на підставі постанови прокурора проведено негласну слідчу (розшукову) дію «контроль за вчиненням злочину» у формі «контрольованої закупки» під час проведення якої ОСОБА_7 у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 куплено 4 автомобілі, в тому числі MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

У подальшому ОСОБА_7 передав вказані автомобілі старшому слідчому слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 .

Постановою слідчого вищевказані транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000080.

Виходячи з того, що вказані транспортні засоби є безпосередньо предметами вчинення вказаного злочину та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні на них арешту.

З метою виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, запобігання подальшого використання та розпорядження майном з боку їх власників та інших третіх осіб, які заявляють право вимоги на нього, зокрема відчуження, зміни, спотворення, знищення рухомого майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, виникла необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Позиції сторін.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив накласти арешт на автомобілі шляхом накладення заборони користування та розпорядження ними. Додатково пояснив хронологію подій, що мали місце, а саме: 06.09.2023 ОСОБА_7 купив у підозрюваних чотири автомобілі, один із них забрав у той же день. 07.09.2023 він написав слідчому заяву про те, що передає йому куплені ним автомобілі. Зважаючи, що автомобілі знаходилися не на загальнодостутній земельній ділянці, слідчий провів огляд земельної ділянки і вилучив їх. Стверджує про те, що автомобілі не є тимчасово вилученим майном, оскільки були добровільно передані слідчому покупцем.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 проти накладення арешту на майно заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Вказує на те, що 1) у клопотанні прокурора не зазначено підстави і мету накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обгрунтування необхідності арешту; 2) в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні фактичні докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 3) в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна не зазначено розмір неправомірної вигоди, яка отримана підозрюваним, або юридичною особою; 4) до клопотання в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України не додано оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими прокурор обгрунтовує доводи клопотання. Крім того, в порушення ч. 6 ст. 173 КПК України слідчий суддя не виніс ухвалу не пізніше 72 години із дня надходження до суду клопотання, а вилучене майно не було повернуте. ОСОБА_7 не є власником майна, а тому не міг передати його слідчому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора посилаючись на те, що аналогічне клопотання про накладення арешту було подане прокурором перший раз 05.10.2023 та було повернуте ухвалою слідчого судді від 06.10.2023 із наданням йому 72 години для усунення недоліків, у зв`язку із порушенням процесуального строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України. Однак прокурор протягом 72 годин не усунув недоліки, а тільки 18.10.2023 повторно звертається з клопотанням аналогічного змісту. Крім того, зазначає, що матеріалами клопотання не підтверджено що ОСОБА_7 передав слідчому транспортні засоби, оскільки із постанови слідчого від 07.09.2023 про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів вбачається, що вказані автомобілі були вилучені слідчим 07.09.2023 за результатами проведеного огляду земельної ділянки, що належить ПП «Валоїс», тобто останні набули статусу тимчасово вилученого майна. Із протоколу допиту свідка ОСОБА_7 вбачається, що він передав тільки автомобіль «Опель», тоді як у своїй заяві останній зазначає, що передає чотири автомобілі, тобто вказані документи містять розбіжності та не відповідають один одному. Клопотання прокурора не містить вихідного номера журналу вихідної кореспонденції Білоцерківської окружної прокуратури, що свідчить проте, що клопотання подане фізичною особою ОСОБА_4 , а завірені прокурором під час судового розгляду додатки додані до клопотання, не відповідають вимогам Національного стандарту, оскільки не засвідчені Гербовою печаткою та замість імені вказані ініціали прокурора. Крім того, клопотання не містить доказів про те, що ОСОБА_5 було вручено підозру, а доданий витяг є ЄРДР містить інформаційний характер і не є доказом.

Голова БО «БФ «Штаб Добра» - ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила.

Володілець майна ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, натомість надіслав до суду заяву, у якій проти накладення арешту на майно не заперечує та просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі осіб, що не з`явилися.

Мотиви слідчого судді.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання та матеріали кримінального провадження № 0000080 від 22.02.2023, в обсязі необхідному для вирішення клопотання, заслухавши свідка ОСОБА_12 , доходить висновку про таке.

Так, слідчим суддею встановлено, що СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-3 КК України.

06.09.2023 з метою отримання фактичних даних про протиправну діяльність, пов`язану з організацією використання, продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги під час дії воєнного стану та укладення правочинів щодо розпорядження таким майном з метою отримання прибутку, на підставі постанови прокурора проведено негласну слідчу (розшукову) дію «контроль за вчиненням злочину» у формі «контрольованої закупки».

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_7 (особи зі зміненими анкетними даними) від 07.09.2023 (а.с. 8-11), встановлено, що він був залучений до участі у негаласної слідчої розшукової дії, під час якої 06.09.2023 купив у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 4 автомобілі за 15 800 Євро, в тому числі автомобілі MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Розрахувавшись за товар ОСОБА_7 отримав документи на 4 автомобілі та ключі від них. На одному із куплених автомобілів, а саме: OPEL ANTARA, ОСОБА_7 прибув до відділу СБУ в м. Біла Церква, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 38, де залишив даний автомобіль із документацією та рештою ключів.

У подальшому, 07.09.2023 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 із заявою, якою добровільно передав слідчому чотири автомобілі, а саме: OPEL ANTARA реєстраційний номер TIR KW 56; NISSAN PATHFINDER реєстраційний номер НОМЕР_5 ; MITSUBISHI SHOGUN SPORT реєстраційний номер НОМЕР_2 ; LAND ROVER FREELANDER, реєстраційний номер НОМЕР_4 , які він придбав у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за 15 800 Євро та копії документів, які йому надали при продажі транспортних засобів, а саме: технічні паспорти, митні декларації та акти прийому-передачі гуманітарної допомоги (а.с. 12).

Із декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (а.с. 13, 15) вбачається, що автомобілі MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 були переміщені через митний кордон України як гуманітарна допомога, отримувачем є БО «БФ «Штаб Добра», м. Біла Церква, вул. Л. Курбаса, 7/1.

Цього ж дня, постановою слідчого від 07.09.2023 вказані транспортні засоби були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.18-19).

07.09.2023 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, в тому числі, у продажі товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану, повторно.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, володільцем транспортних засобів, які є предметом даного розгляду, була Благодійна організація «Благодійний фонд «Штаб Добра». 06.09.2023 вказані транспортні засоби вибули із володіння БО «БФ «Штаб Добра» за добровільної згоди її уповноваженого представника ОСОБА_5 шляхом їх відчуження ОСОБА_7 за 15 800 Євро. У свою чергу ОСОБА_7 , як володілець майна, розпорядився ним на власний розсуд, а саме добровільно передав придбані ним в результаті проведеної негласної слідчої розшукової дії автомобілі MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , а також документи на них слідчому Білоцерківського РУП ГУ Нп в Київській області ОСОБА_10 .

За встановлених обставин, слідчий суддя доходить висновку про те, що вказане майно було отримане слідчим у визначений законом спосіб, а саме в порядку ст. 93 КПК України.

Поряд з тим, встановлено, що з метою перевірити інформацію ОСОБА_7 про те, що придбані ним транспортні засоби знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також з метою отримати доступ до добровільно переданих йому покупцем ОСОБА_7 автомобілів, із письмового дозволу користувача земельної ділянки площею 0.5253 га - директора ПП «Валоїс» ОСОБА_12 , яка розташована за вказаною адресою, 07.09.2023 слідчим було проведено її огляд. Під час огляду слідчим було вилучено автомобілі MITSUBISHI SHOGUN SPORT та LAND ROVER FREELANDER про що складено відповідний протокол. Вказані обставини підтвердив, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 .

Сторона захисту стверджує про те, що вилучені 07.09.2023 транспортні засоби набули статусу тимчасово вилученого майна, а тому прокурор зобов`язаний був звернутися до слідчого судді із клопотанням про накладення на нього арешт не пізніше наступного робочого дня, як того вимагають положення ч. 5 ст. 171 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного, або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, або ж набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, або є предметом кримінального правопорушення (пп. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України).

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна, може здійснюватись під час обшуку, огляду.

Поряд з тим, відповідно до ст. 93 КПК сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від … фізичних осіб речей, документів….

Слідчим суддею встановлено, що проведенню огляду земельної ділянки третьої особи (ПП «Валоїс») та вилученню виявлених на ній транспортних засобів MITSUBISHI SHOGUN SPORT та LAND ROVER FREELANDER передувала добровільна передача покупцем придбаних ним автомобілів та, відповідно, отримання їх слідчим у порядку ст. 93 КПК України. А відтак, на переконання слідчого судді, у даному випадку примусового позбавлення третьої особи ПП «Валоїс», яке не мало жодного відношення до автомобілів, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним не відбулося, а тому останні не набули статусу тимчасово вилученого майна.

Звідси, у прокурора не виникало обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України а саме звернутися до слідчого судді із клопотанням про накладення на нього арешту не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

За викладеного, слідчий суддя вважає доводи сторони захисту в цій частині безпідставними.

Так, дійсно заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що прокурор 05.10.2023 уже звертався до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на транспортні засоби MITSUBISHI SHOGUN SPORT та LAND ROVER FREELANDER і ухвалою слідчого судді від 06.10.2023 таке клопотання було повернуто йому та надано 72 години для усунення недоліків, у зв`язку із зверненням до слідчого судді поза межами визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України. У згаданій ухвалі слідчим суддею було зроблено висновок про те, що транспортні засоби MITSUBISHI SHOGUN SPORT та LAND ROVER FREELANDER набули статусу тимчасово вилученого майна. Поряд з тим, слідчий суддя зазначає, що такий висновок слідчим суддею був зроблений без з`ясування всіх обставин справи, тобто без розгляду клопотання по суті та без дослідження матеріалів кримінального провадження, а на підставі лише письмових доказів, що були додані до клопотання: протоколу огляду від 07.09.2023 та заяви ОСОБА_12 про надання добровільної згоди на огляд території ПП «Валоїс».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження № № 0000080, які мають значення для вирішення питання про арешт майна, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що отримані слідчим в порядку ст. 93 КПК України автомобілі: MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD та LAND ROVER FREELANDER, містять ознаки речового доказу, передбачені ст. 98 КПК України, а саме: є предметами кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду слідчим суддею не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України та підстав для застосування положень ч. 3 ст. 172 КПК України.

Отже, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора, адже арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вищевказане майно підлягає арешту з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000080 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту, як речових доказів з метою збереження, шляхом накладення заборони користуватися та розпоряджатися ним.

Обмеження права власності на це майно є розумним, пропорційним і співмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету, а також не призведе до надмірного тягаря для власника. На цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів та не порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає завданням кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не надано та слідчим суддею не встановлено.

Натомість, незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, зокрема до приховування майна шляхом неодноразового відчуження на користь третіх осіб.

Таким чином, клопотання прокурора клопотання слід задовольнити.

З приводу доводів сторони захисту про те, що прокурором додано до клопотання не завірені копії документів, останні були завірені прокурором в судовому засіданні та скріплені печаткою Білоцерківської окружної прокуратури «Для пакетів», а не Гербовою печаткою, що не відповідає вимогам ДСТУ, слідчий суддя зазначає, таке.

Відповідно до вимог п. 5.26 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» ДСТУ 4163-2020, затвердженого Наказом Державного підприємства Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості від 01.07.2020 № 144, серед обов`язкових реквізитів, які має документ, є відмітка про засвідчення копії документа. Відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Із наявних у матеріалах клопотання копій документів, вбачається, що останні засвідчені прокурором із дотриманням вимог Національного стандарту України, а зазначення прокурором його ініціалів замість імені, при дотриманні всіх основних елементів засвідчення копій, не викликає у слідчого судді сумнівів у ідентичності вказаних копій з оригіналами. Доводи сторони захисту про те, копії документів, що додані до клопотання прокурора, мають бути завірені Гербовою печаткою установи не грунтуються на вимогах закону.

З приводу строків розгляду клопотання, слідчий суддя зазначає, що саме по собі порушення строків розгляду клопотання про накладення арешту на майно, не є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання, а може стати предметом оцінки судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя в ухвалі надав відповідь на основні аргументи сторони захисту, тоді як інші аргументи не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому слідчий суддя виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти Українивід 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 93, 98, 100, 167, 168, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України про накладення арешту на майно.

Накласти арешт майно, а саме: автомобілі MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , які 07.09.2023 були передані ОСОБА_7 слідчому Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 в порядку ст. 93 КПК України, із забороною користуватися та розпоряджатися ним.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 02.11.2023 о 08-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_14