В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 542/258/24

Кримінальне провадження № 1-кп/542/47/24

21 лютого 2024 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024 за № 0000016 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Нові Санжари Потавського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на вихованні неповнолітню доньку, працюючого на посаді тракториста-машиніста в СФГ « ОСОБА_6 », відповідно до ст. 89 КК Ураїни раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Восени 2023 року ОСОБА_4 на полі в с. Шедієве Полтавського району Полтавської області виявив дикоростучу рослину коноплі. Достовірно знаючи, що конопля відноситься до наркотичного засобу, у нього виник умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу канабісу, для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання, виготовлення і а зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 зірвав рослину коноплі, яку переніс до приміщення гаражу в господарстві за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив до повної просушки. В подальшому, ОСОБА_4 , подрібнивши рослину шляхом її перетирання, зберігав її в приміщенні гаражу, з метою вживання шляхом куріння за допомогою саморобного пристрою.

06 лютого 2024 року у ході обшуку, згідно з ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області, за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні гаражу виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 07.02.2024, є канабісом. Канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину становить 10,493 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

14 лютого 2024 року між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженої в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України, визнав беззастережно, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне виготовлення, придбання, зберігання, наркотичних засобів без мети збуту. Враховуючи, що між прокурором та підозрюваним досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він має постійне місце проживання, не перебуває під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується позитивно, визнав вину, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до проступків.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Зі змісту угоди вбачається, що сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімув громадян, що становить 17000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує за правилами ст. 124 КПК України.

Встановлено, що документально підтверджені прокурором витрати на залучення експерта становлять 4543,64 грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024 за № 0000016 укладену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімув громадян, що становить 17000,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: наркотичний засіб - канабіс вагою 10,493 г та фрагмент пластикової пляшки з нашаруванням екстракту канабісу масою 0,452 г знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта у розмірі 4 543,64 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок три грн шістдесят чотири коп).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1