УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001477 від 24.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України, про встановлення процесуальних строків на проведення слідчим процесуальних дій (в порядку ст.ст. 28. 114 КПК України),-

ВСТАНОВИВ:

22.05.2023 року в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001477 від 24.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України, про встановлення процесуальних строків на проведення слідчим процесуальних дій (в порядку ст.ст. 28. 114 КПК України).

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0001477 від 24.10.2022, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та ч. З ст. 209 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Офісом Генерального прокурора України.

В межах зазначеного кримінального провадження, 10.01.2023, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 22.12.2022 у справі №463/9033/22, слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено досить значний обсяг майна, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 . Серед нього: готівкові грошові кошти, комп`ютерна техніка та ін.

23.01.2023 представником ОСОБА_4 було скеровано слідчому клопотання про невідкладне повернення всього тимчасово вилученого майна, в задоволенні якого було відмовлено, про що слідчим винесено відповідну постанову. Постанова слідчого була мотивована тим, що прокурор- процесуальний керівник звернувся із клопотанням про арешт вищевказаного майна до слідчого судді, а тому, на момент розгляду клопотання, були відсутні правові підстави для повернення майна.

Одночасно з цим, за результатами розгляду зазначеного клопотання прокурора, судами було постановлено низку судових рішень, якими зобов`язано сторону обвинувачення повернути законному власнику частину вилученого майна, а саме грошові кошти. Серед них:

?ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 27.01.2023 у справі №463/9033/22, провадження № 1-кс/463/407/23, якою частково задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на ноутбук марки Apple, два блокноти темно-зеленого кольору з чорновими записами, та відмовлено у задоволенні клопотання щодо накладення арешту на грошові кошти;

?ухвала Львівського апеляційного суду, колегії суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у справі №463/9033/22, апеляційне провадження №11-сс/811/167/23, якою вищезазначену ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.01.2023 року залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального без задоволення.

Як зазначає адвокат після набрання вказаними ухвалами законної сили, їх було скеровано представником пана Спатара до виконання слідчому в межах кримінального провадження №0001477 від 24.10.2022.

Проте, зазначені ухвали стороною обвинувачення виконано не було, й відповідно представник ОСОБА_4 , не погоджуючись з такого роду бездіяльністю слідчого, був змушений знову звертатися до Печерського районного суду м. Києва з відповідною скаргою, в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України

За результатами розгляду цієї скарги, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.04.2023, у справі № 757/14773/23-к, зобов`язано слідчих Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001477 від 24.10.2022, повернути пану Спатару майно, вилучене під час проведення обшуку 10.01.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , яке має статус тимчасово вилученого майна, а саме: грошові кошти в сумі 149 500 доларів США (упаковано в сейф пакет ДБР №В2025138); грошові кошти в сумі 100 000 гривень, а саме 108 банкнот по 500 гривень, 100 банкнот по 200 грн., 26 банкнот, номіналом 1000 гривень (упаковано в сейф пакет ДБР №S2036417); грошові кошти у сумі 155 000 євро (упаковано в сейф пакет ДБР №М1000784).

Після набрання вказаним судовим рішенням законної сили, кілька разів поспіль (крайній раз 18.07.2023) його, разом із відповідною заявою, було направлено до виконання (підписану електронним цифровим підписом) на адресу Державного бюро розслідувань. У відповідь отримано листи № 18925-23/10-2-05-01-9032/23 від 11.07.2023 та № 18542-23/10-2-05-01 - 9034/23 від 11.07.2023, за підписом старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , у якому зазначено, що заява про виконання цієї ухвали підлягає повному задоволенню. При цьому, дату та час повернення тимчасово вилученого майна, слідчим запропоновано узгодити додатково.

З огляду на викладене, адвокат просить суд: встановити усім слідчим у кримінальному провадженні № 0001477 від 24.10.2022 і зокрема старшому слідчому в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , процесуальний строк тривалістю 1 робочий день з моменту отримання ухвали слідчого судді, постановленої за наслідками розгляду даного клопотання, для вчинення процесуальної дії згідно задоволеної заяви (клопотання) одного із захисників ОСОБА_4 , а саме для виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.04.2023, у справі № 757/14773/23-к та повернення пану Спатару майна, яке було вилучено під час проведення обшуку 10.01.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , та яке має статус тимчасово вилученого майна (грошові кошти в сумі 149 500 доларів США (упаковано в сейф пакет ДБР №В2025138); грошові кошти в сумі 100 000 гривень, а саме 108 банкнот по 500 гривень, 100 банкнот по 200 грн., 26 банкнот, номіналом 1000 гривень (упаковано в сейф пакет ДБР №S2036417); грошові кошти у сумі 155 000 евро (упаковано в сейф пакет ДБР №М1000784);

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч. 6 ст. 28 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно зі ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Положення цієї статті носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Пункт 4 частини 2 статті 36 КПК України надає прокурору повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.

Дискреційні повноваження слідчого судді з цього приводу розповсюджуються на визначення строків застосування запобіжних заходів, вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею, тощо. Так, наприклад, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них слідчий суддя зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами (ч. 10 ст. 290 КПК).

Недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування, на що посилається особа, яка подала клопотання, оскаржується прокурору вищого рівня у порядку ст. 308 КПК України.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінального процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого і прокурора.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя вправі припинити тільки таку бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК). Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК). Слідчий суддя суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Відповідно до положень п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Отже, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування може бути оскаржено слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість вимог поданого клопотання, в зв`язку з чим не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 28, 114, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001477 від 24.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України, про встановлення процесуальних строків на проведення слідчим процесуальних дій (в порядку ст.ст. 28. 114 КПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя