У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2023 Справа №607/25540/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в залі суду, клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000351 від 26.10.2022 року, про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в Гусятинському районному суді Тернопільської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000351 від 26.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в травні 2022 року, ОСОБА_6 залучив ОСОБА_9 який разом з ним відбував покарання в одній камері Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» та знайому ОСОБА_10 , яким повідомив про свої злочинні наміри, довівши до їх відома деталі злочинного плану. Останні, бажаючи незаконно отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_6 та надали свою добровільну згоду на участь у організованій злочинній групі, діяльність якої спрямовувалася на заволодінням чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Всі зазначені особи, з метою досягнення єдиної мети - незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиним планом із розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи добровільно та свідомо увійшли до складу організованої групи, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувавшись устійке об`єднання для вчинення особливо тяжких корисливих злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Так, ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_6 , перебуваючи з останнім в одній камері Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)», за допомогою заздалегідь придбаних мобільних телефонів здійснював дзвінки до потерпілих та проводив з ними телефонні розмови, під час яких запевняв останніх в правдивості своїх намірів з надання послуг з перевезень та продажу товарів, вводячи їх в оману. В ході чого ОСОБА_11 переконував замовника перерахувати певну суму грошових коштів на вказану ним банківську платіжну карту, яку забезпечувала ОСОБА_12 , аргументуючи це тим, що необхідно оплатити завдаток або заплатити за паливо. При цьому, створюючи видимість виконання своїх зобов`язань перед замовниками, вів з ними спілкування від імені водія чи керівника фірми. Впевнившись, що грошові кошти потерпілими перераховані на вказану ним банківську платіжну карту, переривав розмови та на зв`язок із потерпілими більше не виходив, а грошові кошти, отримані злочинним шляхом учасники організованої групи використовували на власні потреби.

10.04.2023 року ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

Зокрема, 07.09.2023 Чортківським районним судом продовжено вказаний запобіжний захід на 60 днів.

02.11.2023 суддями Чортківського районного суду винесено рішення, згідно якого вважаються продовженими, в установленому КПК України порядку, раніше обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до вирішення питання судом, але не більше ніж на два місяці тобто до 31 грудня 2023 року, у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_13 на лікарняному та неможливістю сформувати склад суду, апаратом Чортківського районного суду на адресу СІЗО № 26 направлено повідомлення, згідно якого вважаються продовженими, в установленому КПК України порядку, раніше обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , до вирішення питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Головуючою суддею Гусятинського районного суду ОСОБА_15 21.11.2023 призначено підготовче судове засідання на 11.12.2023, яке не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_16 , яка перебуває в колегії суддів у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що Гусятинський районний суд не почав та не провів підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні і не в змозі сформувати належний склад суду, а іншого суду, на даний час, не визначено, виникла необхідність у розгляді вказаного клопотання слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, який розташований за місцем проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Із урахуванням здобутих на даний час в ході досудового розслідування даних, особи обвинуваченого, ц органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні застосованого стосовно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Так, прокурор зазначив, що метою продовження застосованого щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від суду; п.3 незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, прокурор вказав, що підставами продовження застосованого щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні в складі організованої групи злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (Стаття 190 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018), а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

Прокурор вважає, що є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, вчинення іншого злочину, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні,а тому, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просить його задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , а також обвинувачений ОСОБА_4 з приводу задоволення клопотання не заперечили та просив застосувати до ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні в Гусятинського районного суду Тернопільської області кримінальне провадження №0000351 від 26.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

10 квітня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_17 , до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 161 040 гривень, який неодноразово продовжувався, востаннє 07.09.2023 Чортківським районним судом продовжено вказаний запобіжний захід на 60 днів.

02.11.2023 суддями Чортківського районного суду винесено рішення, згідно якого вважаються продовженими, в установленому КПК України порядку, раніше обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до вирішення питання судом, але не більше ніж на два місяці тобто до 31 грудня 2023 року, у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_13 на лікарняному та неможливістю сформувати склад суду.

Також, апаратом Чортківського районного суду на адресу СІЗО № 26 направлено повідомлення, згідно якого вважаються продовженими, в установленому КПК України порядку, раніше обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до вирішення питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майно, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність підстав обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: - протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в яких відображено як підозрювані обговорюють злочинну діяльність та в яких відображено як ОСОБА_18 в телефонних розмовах з потерпілими представившись перевізником та домовившись із ними про доставку вантажу, не маючи наміру здійснювати його доставку, запевняв потерпілих в правдивості своїх намірів з надання послуг з перевезень та попередньо домовлявся з потерпілими про можливість ними отримати такі послуги при умові отримання оплати; протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо, відео контроль особи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в установі виконання покарань ДУ "Чортківська УВП" №26 камера № 75 де вони відбували покарання, в яких відображено як підозрювані обговорюють злочинну діяльність та спілкуються з потерпілими; висновках судових експертиз відео-, звукозаписів, згідно яких в протоколах негласних (слідчих) розшукових дій мовлення диктора, який позначений як «Т», належить ОСОБА_14 , мовлення диктора, який позначений як « ОСОБА_19 », належить ОСОБА_20 , мовлення диктора, який позначений як « ОСОБА_21 », належить ОСОБА_6 ; протоколі проведення обушку за місцем перебування ОСОБА_7 , в ході якого вилучено мобільний телефон, де наявна історія відвідування сайтів з оголошеннями про необхідність перевезення вантажів, вказаний телефон він використовував у злочинній діяльності; протоколі проведення обушку за місцем перебування ОСОБА_8 , в ході якого вилучено мобільний телефон, який вона використовувала у злочинній діяльності, також вилучено банківську карту на яку перераховувалися кошти потерпілих; протоколі проведення обушку за місцем перебування ОСОБА_6 , в ході якого вилучено мобільний телефон, який він використовував у злочинній діяльності; протоколах огляду вилучених в ході обшуків речей; комп`ютерно-технічних експертизах вилучених в ході обшуків мобільних телефонів; протоколах допитів потерпілих та протоколи пред`явлення особи для впізнання за голосом в ході яких потерпілі серед пред`явлених звукозаписів впізнали голос ОСОБА_7 ; виписках по банківських рахунках потерпілих, згідно яких останні перераховували грошові кошти на особисті рахунки ОСОБА_8 та тих осіб які не були обізнані про злочинну діяльність, але на прохання підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_6 надавали свої рахунки для перерахування грошових коштів потерпілих; виписках по банківських рахунках ОСОБА_8 та тих осіб які не були обізнані про злочинну діяльність, але на прохання підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_6 надавали свої рахунки для перерахування грошових коштів потерпілих, згідно яких грошові кошти від потерпілих дійсно зараховувалися на вказані рахунки; протоколах допитів свідків - осіб які не були обізнані про злочинну діяльність, але на прохання підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_6 надавали свої рахунки для перерахування грошових коштів потерпілих, які підтвердили факт надання в користування підозрюваним своїх рахунків

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р., ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що продовжують існувати ризики, визначені ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , а саме ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 , який у відповідності до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик того, що ОСОБА_4 , особисто або через третіх осіб може незаконно впливати на свідків, потерпілих та обвинувачених у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що він обґрунтовано обвинувачується в тому, що він, маючи не погашену судимість, вчинив нові умисні, тяжкі злочини, що є підставами вважати, що він буде продовжувати нові злочини. Крім цього, ОСОБА_4 не працює, немає постійного законного заробітку, в нього на утриманні неповнолітні особи чи особи похилого віку не перебувають, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання.

З огляду на доведення прокурором наявності підстав обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи обвинуваченого, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу обвинуваченого, а також враховуючи тяжкість інкримінованих йому злочинів та за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження. При цьому застосований запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню та слід продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 24.02.2024 року.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000351 від 26.10.2022 року, про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 год. 59 хв. 24 лютого 2024 року, з визначенням розміру застави у межах шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн. відповідно до ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2023 року, для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні провадження №0000351 від 26.10.2022 року.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі населеного пункту АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 24 лютого 2024 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1