Справа №766/715/23
н/п 1-кс/766/2367/23
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

26.10.2023 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене старшим групи прокурорів прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання відносно підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002245, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2023 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , старшим групи прокурорів прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002245, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом поліції Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002245 від 13.07.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що 24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил російської федерації та підконтрольні їм учасники незаконних збройних формувань шляхом збройної агресії незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Київській, Сумській, Чернігівській, Миколаївській, Запорізькій, Херсонській, інших областях та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснили окупацію частини України, в тому числі міста Херсон, Херсонської області.

Разом з тим у квітні травні 2022 року представники збройних формувань рф всупереч порядку, встановленому Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій території Херсонської міської територіальної громади цілеспрямовано створили підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію - так звану «військово-цивільну адміністрацію Херсонської області», в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України, з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

При цьому, представники контрольованих російською федерацією самопроголошених органів влади узурпували виконання владних функцій держави, а також легітимних державних та комунальних підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій частині Херсонської міської територіальної громади Херсонської області, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, державних та комунальних підприємствах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території, та мали за мету інтеграцію і подальше незаконне включення захопленої частини суверенної України до складу російської федерації.

Підтримуючи узурпацію владних функцій держави, громадянин України ОСОБА_8 , мешканець м. Херсона, добровільно обійняв посаду керівника незаконно створеного окупаційного органу влади військово-цивільної адміністрації Херсонської області (далі окупаційна ВЦА Херсонської області) та з метою реалізації злочинного плану вищого військово-політичного керівництва РФ щодо плану окупації Херсонської області вжив заходів щодо функціонування незаконного органу влади окупаційної ВЦА Херсонської області, який під його керівництвом з березня 2022 року впроваджує на окупованій території Херсонської області встановлення влади держави агресора, в тому числі окупаційних військ рф на території населених пунктів області, керує процесами створення та діяльності місцевих окупаційних органів влади.

У подальшому, як зазначає слідчий, реалізовуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 призначив головою військово-цивільної адміністрації м. Херсону ОСОБА_9 , який у свою чергу, призначив ОСОБА_10 заступником голови військово-цивільної адміністрації м. Херсона.

Також досудовим слідством встановлено, що достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до рішення першої сесії Херсонської районної ради I скликання від 27.11.2020 «Про результати голосування, підсумків виборів депутатів Херсонської районної ради I скликання та визнання їх повноважень» та рішення № 58 VI позачергової сесії Херсонської районної ради від 09.06.2021 «Про внесення змін до протоколів, рішень та іншої документації, пленарних засідань сесій Херсонської районної ради Херсонської області» - депутатом Херсонської районної ради VIII скликання, фактично проживаючи на території м. Херсона, будучи достеменно поінформованим та розуміючи факт захоплення м. Херсона збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця червня 2022 року, реалізуючи прямий умисел, прийняв пропозицію представників окупаційної влади та добровільно обійняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме начальника управління житлово-комунального господарства військової цивільної адміністрації м. Херсона.

Наприкінці червня 2022 року ОСОБА_10 , який обіймав посаду заступника голови адміністрації м. Херсона з питань ЖКГ при окупаційній владі, перебуваючи за адресою м. Херсон, вул. Ушакова, 37, у присутності представників комунальних та приватних підприємств, що займались питаннями благоустрою на території міста, представив ОСОБА_7 як начальника управління житлово-комунального господарства військової цивільної адміністрації м. Херсона.

Діючи з метою виконання покладених на нього представниками окупаційної влади організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, ОСОБА_7 , зайнявши вказану вище посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі, здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції щодо життєдіяльності в сфері енергетики, житла, благоустрою та санітарного стану на території міста Херсона, зокрема, вчиняв дії щодо:

?реалізації рішень окупаційної адміністрації держави-агресора, реєстрації діючих комунальних та приватних підприємств за російським законодавством в «Реестре юридических лиц, осущесталяющих деятельность в Херсонской области»;

?організації зборів співробітників комунальних та приватних підприємств на території міста з метою їх схиляння до співпраці з окупаційною владою російської федерації;

?формування апарату управління ЖКГ шляхом підшукування та пропонування посад в окупаційній адміністрації;

?здійснення контролю за виконанням наказів окупаційної адміністрації про передачу в оперативне управління адміністративних будівель та основних фондів, майна комунальних підприємств Херсонської міської ради незаконно створеним на їх основі, зокрема, контролював виконання «приказа заместителя главы вга г. Херсона Херсонской териториальной общины по ЖКХ ОСОБА_11 № 88жкх от 07.09.2022 «о передаче директору ГПК «Гарантия» ОСОБА_12 в оперативное управление административного здания на территории парка Ленина, а также основных фондов (зданий, сооружений, техники) КП «Парки Херсона»;

?вжиття організаційно-розпорядчих заходів до введення норм російського законодавства у діяльність підприємств шляхом збору та акумуляції інформації щодо технічного стану багатоквартирних будинків, їх паспортизації та інформації про власників квартир.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначила, що воно не обґрунтовано.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом поліції Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002245 від 13.07.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

04.08.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням отримано інформацію, що на теперішній час ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України м. Скадовськ Херсонської області.

Підозрюваний ОСОБА_7 відповідно до статей 133, 135 КПК України викликалася 8, 12 та 16 серпня, 18 вересня 2023 року у період часу з 09 год.00 хв. по 17.год.00 хв. до слідчого відділу ХРУП ГУНП в Херсонської області або до найближчого територіально розташованого підрозділу органів поліції. Проте підозрюваний жодного разу не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив.

17.08.2023 беручи до уваги те, що на теперішній час ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, а також те, що останній неодноразово викликався до органу досудового розслідування, шляхом опублікування повістки в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України, але жодного разу на виклики слідчого не з`явився, не повідомивши при цьому про причини неявки, тобто переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_7 оголошений в розшук.

Таким чином, 13.09.2023 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, та у встановленому положеннями ст.135 КПК України викликано слідчим для проведення слідчих і процесуальних дій.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

Виходячи з положень ч.5 ст. 9 КПК України, термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії обрання підозрюваному запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальні правопорушення, а також такі виправдовують подальше розслідування.

Досудовим розслідуванням отримано інформацію, що на теперішній час ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України м. Скадовськ Херсонської області.

Чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанови про оголошення підозрюваної в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002245, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2022, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення ч.5 ст.111-1 КК України..

Частина 1 ст. 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ряду спроб, які визначені у цій нормі як ризики.

Отже, метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Санкція цього кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років з з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

У ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.

За оперативною інформацією, одержаною в ході досудового розслідування підозрюваний виїхав з м. Херсона на тимчасово окуповану територію та до сьогоднішнього дня не поверталась.

Наявні обставини безумовно свідчать про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки наразі, маючи можливість знати про кримінальне провадження та повідомлену підозру, останній переховується від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні. Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

За вищенаведених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Розгляд клопотання слідчим суддею було проведено без участі підозрюваного ОСОБА_7 з огляду на таке.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями частини 1 цієї ж статті розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, що КПК України також вміщує окрему ст.187 КПК України «Забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу», яка чітко встановлює, що слідчий суддя після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик, а також наслідки неприбуття за таким. Поряд з цим, КПК України не містить жодної норми, яка б прямо чи опосередковано встановлювала такий обов`язок для слідчої судді у випадку надходження клопотання про обрання запобіжного заходу.

Тлумачення наведених норм у сукупності дає підстави стверджувати, що розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу здійснюється за відсутності підозрюваного поряд з достатністю підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Натомість, прибуття на територію України такого підозрюваного має наслідком подання та розгляд виключно клопотання по застосування запобіжного заходу, а також обов`язок слідчого судді забезпечити його участь у відповідному розгляді.

За оперативною інформацією підозрюваний ОСОБА_7 виїхав на тимчасово окуповану територію України та в Україну не повертався.

Отже, у слідчого судді наявні обґрунтовані підстави розглядати клопотання за процедурою, визначеною ч.6 ст.193 КПК України.

Поряд з цим, зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження містили дані про зареєстроване місце проживання підозрюваного в Україні, останнього було повідомлено щодо призначення розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу на 02.10.2023 о 14-00.

Так, відповідно до частин 2, 3 ст.111 КПК України повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Така глава, зокрема, у ст. 135 КПК України встановлює порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Так, частина 1 визначає, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Водночас, ч. 8 ст. 135 КПК України встановлює порядок вручення повістки особі, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, за умови обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, тобто, будь-яким із способів, повістка про виклик публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Наведене, переконливо свідчить про те, що ст. 135 КПК України щодо особи, яка проживає за кордоном, встановлює декілька способів її виклику: (1) шляхом вручення повістки про виклик, у такому разі, виключно згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва - щодо особи, яка проживає за кордоном; (2) шляхом надіслання повістки поштою, (3) шляхом надіслання повістки електронною поштою; (4) шляхом надіслання повістки факсимільним зв`язком; (5) шляхом здійснення виклику по телефону; (6) шляхом здійснення виклику телеграмою.

При цьому, особа, зазначена в абзаці першому частини 8 ст.135 КПК України, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Підозрюваний ОСОБА_7 слідчим суддею про розгляд клопотання 02.10.2023 року, 12.10.2023 року, 19.10.2023 року та 26.10.2023 року повідомлявся шляхом надіслання повістки поштою на адресу його проживання, зазначену в матеріалах кримінального провадження, шляхом розміщення оголошення про його виклик на вебпорталі «Судова влада України». Крім того, з урахуванням ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2023 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та у відповідності до вимог ст.297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 в судове засідання 12.10.2023 та 19.10.2023 року було також опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр».

Враховуючи закінчення строку дії договору між ДСА України та редакцією газети «Урядовий кур`єр» щодо розміщення оголошень із викликом до суду, суд був позбавлений можливості самостійно повідомити підозрюваного про розгляд клопотання призначеного на 26.10.2023 шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр». За таких обставин з метою недопущення порушених прав підозрюваного судом було надано доручення прокурору розмістити від імені суду оголошення, що було виконано щодо публікації в газеті «Урядовий кур`єр» на судове засідання 26.10.2023 року. На офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний повідомлявся про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу на судові засідання 12.10.2023, 19.10.2023 та 26.10.2023.

Стаття 136 КПК України встановлює, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Пункт 3 частини 1 статті 297-5 КПК України визначає - з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Отже, законодавець вважає належним підтвердженням повідомлення особи будь-які дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

За викладених обставин, підозрюваний був у встановленому цим Кодексом порядку повідомлений про судові засідання, однак для участі у розгляді клопотання не прибув.

Отже з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведених у попередньому пункті ухвали обставин, можна шляхом обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, у рамках цього провадження слідчий суддя не перевірятиме питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Адже, відповідно до ст. 194 КПК України такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя перевіряє наявність тільки підстав, встановлених у ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Відповідно до положень абз. 7 ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України слідча суддя не визначає розмір застави та не зазначає строку дії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 177, 178, ст.183, ст.193, ст. 197, ст. 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене старшим групи прокурорів прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання відносно підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання ОСОБА_7 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за її участю розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1