Справа № 504/4665/23
Номер провадження 1-кп/504/437/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любимівка Каховського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно неодруженого, перебуває в цивільному шлюбі, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-14.11.2023р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ст.126-1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2023 року, близько о 15:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в одному помешканні з ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті конфлікту, у ході сварки з останньою, винник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно ОСОБА_5 наніс один удар своєю правою рукою в область правого плеча ОСОБА_4 , від якого остання впала на підлогу кімнати, вдарившись при цьому обличчям об металеву конструкцію печі, що спричинило їй ушкодження у вигляді рубленої рани в правій надбрівній області, яка відповідно до п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, навмисно, переслідуючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, в силу своєї фізичної переваги, коли потерпіла лежала на підлозі, ОСОБА_5 , заставляючи її встати, своєю правою ногою наніс їй декілька ударів в область тулуба та лівої ноги, чим спричинив ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки в нижній третині. Вказані ушкодження призвели до тривалого розладу здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день), і за цим критерієм згідно з п. 2.3.3 і п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що потерпіла ОСОБА_4 є його співмешканкою, з якою вони проживають однією сім`єю протягом останніх 5 років, у них постійно виникають сварки з приводу вживання алкогольних напоїв. Так, 07.09.2023р. приблизно о 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_4 він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс їй один удар своєю правою рукою в область правого плеча останньої, від якого вона впала на підлогу кімнати, вдарившись при цьому обличчям об металеву конструкцію печі та отримала рану надбрівної області обличчя. В подальшому коли ОСОБА_4 лежала на підлозі, він заставляючи її встати, своєю правою ногою наніс їй декілька ударів в область тулуба та лівої ноги. Чи втрачала свідомість ОСОБА_4 він не звертав уваги. Потім ОСОБА_4 сказала, що не може піднятися, оскільки в неї зламана нога. Він підняв її на диван, та вони викликали карету швидкої допомоги, разом із лікарями приїхали співробітники поліції. ОСОБА_4 проходила лікування в лікарні приблизно 2,5 тижні, від його дій вона отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України, з чим також погодився прокурор та потерпіла.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем поживання, не має офіційного місця роботи, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії нетяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Згідно положень ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Оскільки ОСОБА_5 не ставиться у провину вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння (що є обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого), незважаючи на його показання, надані в судовому засіданні, суд не може погіршити його становище, та приходить до висновку про відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.67 КК України.

В судових дебатах прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з урахуванням конкретних обставин справи вважала, що виправлення обвинуваченого неможливе без його ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що обвинувачений попрохав вибачення у неї та вважала можливим призначити покарання без ізоляції від суспільства.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його мету та мотиви, наведені вище обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, з врахуванням матеріалів досудової доповіді, згідно яких ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є високим, а ризик небезпеки для суспільства - дуже високим, суд вважає, що виправлення обвинуваченого є можливим тільки з його ізоляцією від суспільства.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення до винесення вироку Комінтернівського райсуду Одеської області від 14.11.2023р., суд вважає за необхідне призначити йому покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України.

На підставі пп.2 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від

24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

В зв`язку з цим, вирок Комінтернівського райсуду Одеської області від 14.11.2023р. відносно ОСОБА_5 підлягає самостійному виконанню.

Крім того, для запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з метою виключення спроб вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи, суд вважає за необхідне, до вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», оскільки обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від органів пробації, чим перешкодити виконанню вироку суду.

Речові докази по справі, а саме: чоловічу футболку білого кольору з надписом «Reebok», на якій міститься сліди речовини бурого кольору, яку запаковано до паперового конверту та опечатано печаткою №1 ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області; три змиви речовини бурого кольору з підлоги кімнати №3, які запаковано до трьох окремих паперових конвертів та опечатано печаткою №1 ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, які передано до камери зберігання речових доказів ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - необхідно знищити.

Процесуальних витрат по справі немає. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст.100, 349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, а також покарання призначене вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.11.2023р., яке виконується самостійно.

Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного затримання з 18.01.2024р.

Речові докази по справі, а саме: чоловічу футболку білого кольору з надписом «Reebok», на якій міститься сліди речовини бурого кольору, яку запаковано до паперового конверту та опечатано печаткою №1 ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області; три змиви речовини бурого кольору з підлоги кімнати №3, які запаковано до трьох окремих паперових конвертів та опечатано печаткою №1 ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, які передано до камери зберігання речових доказів ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1