Номер провадження:1-кс/521/3200/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про захист прав людини в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК про негайне звільнення з-під варти ОСОБА_3 , який знаходиться в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 11.

З клопотання вбачається, що 14 квітня 2023 року колегія суддів Малиновського районний суд м. Одеси ухвалила вирок у справі № 521/1198/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 , якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, п.11 ч. 2 ст. 115 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 10 /десять/ років. До набрання вироком законної сили змінити застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування ОСОБА_3 покарання обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Ухвалою колегії суддів Одеського апеляційного суду від 29.05.2023 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 14.04.2023 року відкрито апеляційне провадження та призначеного розгляд апеляційних скарг на 18 жовтня 2023 року на 12 годину 30 хвилин.

За ч. 1 ст. 400 КПК, подання апеляційної скарги на вирок або ухвалу суду зупиняє набрання ними законної сили та їх виконання, крім випадків, встановлених КПК.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає наступне, що вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2023 року не набрав законної сили, дана справа оскаржується в Одеському апеляційному суді а тому не має законних підстав щодо тримання ОСОБА_3 під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

На підставі викладеного, захисник адвокат ОСОБА_4 вважає, що ч. 2 ст. 206 КПК зобов`язує слідчого суддю звільнити будь-яку особу з під варти, у випадку якщо така особа позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, відповідно адвокат просить постановити ухвалу про звільнення ОСОБА_3 з-під варти.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника, просив задовольнити клопотання.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя вважає що підстав для втручання слідчого судді відповідно до положень ст. 206 КПК не має, а тому необхідно відмовити у вимогах клопотання, з наступних підстав.

Питання, яке підлягало вирішенню слідчим суддею полягало у наявності права на втручання, в порядку ст. 206 КПК у остаточне судове рішення вирок суду, який окрім інших питань ухвалив застосувати запобіжний захід до обвинуваченого після засудження у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що такого права відповідно до вимог ст. 206 КПК він не має.

Стаття 206 КПК, за своєю конструкцією та змістом є нормою, яка встановлює обов`язок для кожного слідчого судді здійснювати захист будь-якої особи, яка позбавлена незаконно свободи або якщо встановлені обставини застосування насильства до особи під час затримання чи тримання під вартою. Окрім того, норма зобов`язує слідчого суддю у разі необхідності забезпечити таку особу захисником.

Сфера дії вказаної норми Закону очевидно розповсюджується на всі правовідносини незалежно від стадії кримінального процесу та місця здійснення досудового розслідування та/або судового розгляду.

Тобто, клопотання ОСОБА_3 за своїм змістом не містить відомостей про факти, які б свідчили про знаходження обвинуваченого під вартою без судового рішення. Мова іде тільки про суб`єктивну інтерпретацію вимог КПК, яка на думку захисту свідчить про неможливість виконання вироку суду в частині застосованого запобіжного заходу.

Певне суб`єктивне тлумачення вимог ст. 400 та ст. 206 КПК, які використані як мотиви клопотання, не може бути підставою для втручання слідчого судді у процес виконання судового рішення.

Всі питання пов`язані з виконанням судового рішення, відповідно до Розділу VIII КПК покладається на суд, який ухвалив таке рішення, у даному випадку Малиновський районний суд м. Одеси.

Виключне право юридичної оцінки вироку суду, його законності, обґрунтованості і вмотивованості процесуальний Закон надає апеляційній та касаційній інстанціям.

Як вбачається із вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 14.04.2023 року, серед іншого, в резолютивній частині вбачається, що «…До набрання вироком законної сили змінити застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою…»

Слідчий суддя вважає, що обставини повідомлені у клопотанні ОСОБА_3 та документи надані останнім надають право слідчому судді про висновок, що відсутні підстави для розгляду клопотання в порядку ст. 206 КПК, оскільки існує судове рішення, яке регулює питання тримання ОСОБА_3 під вартою до набрання таким судовим рішення законної сили.

Слідчий суддя приймає до уваги, що, хоча вирок суду від 14.04.2023 року відносно ОСОБА_3 не набрав законної сили, однак в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирок підлягає негайному виконанню, що прямо визначено положеннями ч. 1 ст. 205 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу ОСОБА_3 також на вимоги ч. 1 ст. 401 КПК, яка серед іншого, під час підготовки до апеляційного розгляду, надає право апеляційному суду вирішувати клопотання сторін щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Тобто є очевидним, що питання не згоди сторони захисту із рішенням щодо запобіжного заходу є виключною компетенцією, у даному випадку, апеляційної інстанції.

Якщо ж стороні не зрозуміло судове рішення (вирок суду), суд, який ухвалив таке рішення, за заявою учасника судового провадження роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст /ч. 1 ст. 380 КПК/.

Слідчий суддя вважає, що будь-яких порушень прав ОСОБА_3 в частині його тримання під вартою без судового рішення не встановлено, оскільки відповідне рішення /вирок/ ухвалене компетентним судом, відповідно до встановленої законом процедури. Слідчий суддя не має право надавати оцінку такому судовому рішенню.

Отже, з огляду на специфіку повноважень, наданих слідчому судді в порядку ст. 206 КПК України, враховуючи висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 766/22242/17 щодо особливостей процедури розгляду слідчим суддею скарг зазначеної категорії, за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 , приходжу до висновку про відсутність підстав для прийняття слідчим суддею рішення, передбаченого ч. 2 ст. 206 КПК України, а саме: щодо звільнення ОСОБА_3 з-під варти.

Керуючись, ст. 206, 304, 309, 369, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про захист прав людини в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі яка подала клопотання.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання оскарженню не підлягає відповідно до вимог ст. 309 КПК.

Ухвала слідчого судді, оскільки постановлена одноособово набирає законної сили негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1