Справа № 686/100/24
Провадження № 1-кс/686/989/24
У Х В А Л А
26 січня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, про арешт на бензопилу марки «Stihl VS 361», яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; одну рукавицю світлого кольору із резинкою червоного кольору, шапку чорного кольору із нашаруванням ґрунту, які належали загиблому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (потерпіла ОСОБА_6 ), з позбавленням права на відчуження та розпорядження зазначеним майном.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, 03.01.2024 близько 15 год. 50 хв., під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а саме вирубки дерев на території лісової посадки, що знаходиться при виїзді з міста Городок в напрямку села Купин Хмельницького району Хмельницької області на земельній ділянці комунальної власності, яка належить Городоцькій міській раді, в результаті падіння дерева, від отриманих травм на місці події загинув ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с.ЯсенівкаЯрмолинецької ОТГ Хмельницького району Хмельницької області.
З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що 03.01.2024 в період часу з 17:15 год. по 17:46 год. слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 проведено огляд місця події відкритої ділянки місцевості, яка розташована за координатами: 49.1471918, 26.5885385 за межами населеного пункту міста Городок Хмельницької області. В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено бензопилу марки «StihlVS 361».
03.01.2024 в період часу з 19:15 год. по 20:03 год. слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 проведено огляд місця події відкритої ділянки місцевості, яка розташована за координатами: 49.1471918, 26.5885385 за межами населеного пункту міста Городок Хмельницької області. В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено одну рукавицю світлого кольору із резинкою червоного кольору та шапку чорного кольору із нашаруваннямґрунту.
В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні залучено в якості потерпілого сестру ОСОБА_5 ОСОБА_6 (тел. НОМЕР_1 ), яка під час допиту повідомила, що її брат біля двох тижні працював у фізичної особи підприємця на ім`я ОСОБА_8 . ОСОБА_5 здійснював роботу пов`язану із вирізкою та поваленням дерев, які розташовані поблизу автошляху між населеними пунктами м. Городок с. Купин Городоцької ОТГ. Від так, 03.01.2024 близько 17:46 год. їй стало відомо, що під час повалення дерев на вказаній вище ділянці місцевості, внаслідок падіння дерева загинув її брат.
З рапорту слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області вбачається, що 04.01.2024 під час проведення телефонної розмови із ОСОБА_4 (тел. НОМЕР_2 ), останній повідомив, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я на проведення допиту завитись не зможе, а також на запитання слідчого повідомив, що бензопила марки «StihlVS 361» належить йому, а одна рукавиця світлого кольору із резинкою червоного кольору та шапка чорного кольору із нашаруванням ґрунту належить загиблому ОСОБА_5 .
Прокурор зазначає, що збереження вилучених речей у спосіб накладення арешту , зокрема на бензопилу марки «Stihl VS 361» надасть можливість органу досудового розслідування провести її огляд, який в свою чергу може бути використаний експертом під час проведення експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці.
Накладення арешту на одну рукавицю світлого кольору із резинкою червоного кольору та шапку чорного кольору із нашаруванням ґрунту, які належали загиблому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надасть можливість провести їх огляд, що в свою чергу дасть розуміння в частині забезпечення засобами індивідуального захисту осіб під час вирубки дерев, а призначення судової-імунологічної експертизи надасть можливість встановити особу, яка була одягнена у вказані речі. Таким чином, накладення арешту на рукавицю та шапку є необхідним заходом для проведення в повному обсязі судової-імунологічної експертизи у вказаному кримінальному провадженні.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
04.01.2024 прокурор Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - бензопилу марки «Stihl VS 361», яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; одну рукавицю світлого кольору із резинкою червоного кольору, шапку чорного кольору із нашаруванням ґрунту, які належали загиблому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження зазначеним майном з метою збереження вказаних речей як речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області клопотання прокурора повернуто для усунення недолків.
Указані в ухвалі слідчого суді недоліки прокурор усунув.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Клопотання прокурора про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.
Отже, вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, зокрема для збереження та належної фіксації на вилучених речах слідів.
Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).
Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У силу ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
За положеннями ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Прокурор у клопотанні просить накласти арешт на вилучені речі із встановленням заборон їх відчуження та розпорядження.
Встановлення таких заборон щодо цього майна не суперечитиме вимогам ст..170 КПК України.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя