Справа № 301/3359/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/510/23, за апеляційною скаргою прокурора Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2023 року, відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 (далі - слідчий) у кримінальному провадженні №0000506, внесеному 05.09.2023до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України про накладення арешту на майно: бетономішалку угорського виробництва об`ємом 155 л; газонокосарку зеленого кольору марки FewillElectric 1000W; оприскувач Garden Spray Насоси плюс обородувание об`ємом 16 л; бензиновий тример виробництва Procraft; бензопилу червоного кольору виробництва Дніпро-М; глубинний насос Водолей; зварювальний апарат Дніпро-М ММА-250DPL; газовий котел ARISTON 24 KW моделі Egisplus; циркуляційний насос LEO 32/80; дренажний насос EUROAQUA TP500; дрель ImpactDrill 1200W; болгарка Протон 2400W; пилосос марки Elbee 2000W Duster; торцювальну пилу Mastermax 1600W; електронні ваги Opera plus до 100 кг; мобільний кондиціонер Vortex VOR 12-CP, 3,2 КВт; кавоварка KRUPS Type EA8245.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 25 вересня 2023 року до слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000506, внесеному 05.09.2023 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту на таке майно: бетономішалку угорського виробництва об`ємом 155 л; газонокосарку зеленого кольору марки FewillElectric 1000W; оприскувач Garden Spray Насоси плюс обородувание об`ємом 16 л; бензиновий тример виробництва Procraft; бензопилу червоного кольору виробництва Дніпро-М; глубинний насос Водолей; зварювальний апарат Дніпро-М ММА-250DPL; газовий котел ARISTON 24 KW моделі Egisplus; циркуляційний насос LEO 32/80; дренажний насос EUROAQUA TP500; дрель ImpactDrill 1200W; болгарка Протон 2400W; пилосос марки Elbee 2000W Duster; торцювальну пилу Mastermax 1600W; електронні ваги Opera plus до 100 кг; мобільний кондиціонер Vortex VOR 12-CP, 3,2 КВт; кавоварка KRUPS Type EA8245. Слідчий у клопотанні вказує на те, що 04.09.2023, до чергової частини ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали з ДСГП "Ліси України" Філія "Довжанське лісомисливське господарство" про те, що 30.08.2023, ОСОБА_7 , здійснено незаконну порубку сироростущих дерев породи Акація біла в кв. 108, вид. 19, Загатського лісництва. Вказані відомості 05.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000506 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.08.2023 приблизно о 12:00 год ОСОБА_7 , перебуваючи в с. Лоза, а саме лісовому масиві кварталу 108, виділу 19, Загатського лісництва Філії «Довжанське лісомисливське господарство» ДСГП «Ліси України» умисно, всупереч встановленому порядку заготівлі лісодеревини, незаконно, без спеціального дозволу, самовільно для власних потреб, зрізав 114 сироростучих дерева породи «Акація» з діаметрами пнів до 10 см - 70 штук, від 10,1 до 14 см - 30 штук, від 14,1 см до 18 см - 14 штук, відокремивши їх повністю від кореня, тим самим шляхом проведення підрахунків, громадянин ОСОБА_7 спричинив істотну шкоду державним інтересам в особі Філії «Довжанське лісомисливське господарство» ДСГП «Ліси України» на загальну суму 47091,24 грн. Слідчий у клопотанні також вказує на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який згідно з санкцією ч.1 ст.246 КК України, передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на до трьох років, а тому з метою забезпечення відшкодування завданих збитків органом досудового засідання встановлено, що ОСОБА_7 має у власності майно, а саме бетономішалку угорського виробництва об`ємом 155 л; газонокосарку зеленого кольору марки FewillElectric 1000W; оприскувач Garden Spray Насоси плюс обородувание об`ємом 16 л; бензиновий тример виробництва Procraft; бензопилу червоного кольору виробництва Дніпро-М; глубинний насос Водолей; зварювальний апарат Дніпро-М ММА-250DPL; газовий котел ARISTON 24 KW моделі Egisplus; циркуляційний насос LEO 32/80; дренажний насос EUROAQUA TP500; дрель ImpactDrill 1200W; болгарка Протон 2400W; пилосос марки Elbee 2000W Duster; торцювальну пилу Mastermax 1600W; електронні ваги Opera plus до 100 кг; мобільний кондиціонер Vortex VOR 12-CP, 3,2 КВт; кавоварка KRUPS Type EA8245. З огляду на наведене, просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_7 .

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що слідчим подано до суду клопотання без заявленого прокурором цивільного позову у кримінальному провадженні, майно, на яке просить слідчий накласти арешт, не відноситься до речових доказів, не визнано таким, виявлено та вилучено слідчим відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). З огляду на наведене, у задоволенні клопотання, відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, і такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Зазначає, що метою накладення арешту на вказане майно є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у кримінальному провадженні і не накладення арешту на це майно, може призвести до відчуження, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження та відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Звертає увагу на те, що прокурором готується цивільний позов до ОСОБА_9 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою накласти арешт на майно із забороною його відчуження.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін кримінального провадження, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що про час та місце розгляду апеляційної скарги сторони кримінального провадження повідомлені належним чином і даних про поважність причин їх неявки та заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від них не надходило.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги наступне.

Так, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000506 за ч. 1 ст. 246 КК України (бетономішалка угорського виробництва об`ємом 155 л; газонокосарка зеленого кольору марки FewillElectric 1000W; оприскувач Garden Spray Насоси плюс обородувание об`ємом 16 л; бензиновий тример виробництва Procraft; бензопилу червоного кольору виробництва Дніпро-М; глубинний насос Водолей; зварювальний апарат Дніпро-М ММА-250DPL; газовий котел ARISTON 24 KW моделі Egisplus; циркуляційний насос LEO 32/80; дренажний насос EUROAQUA TP500; дрель ImpactDrill 1200W; болгарка Протон 2400W; пилосос марки Elbee 2000W Duster; торцювальну пилу Mastermax 1600W; електронні ваги Opera plus до 100 кг; мобільний кондиціонер Vortex VOR 12-CP, 3,2 КВт; кавоварка KRUPS Type EA8245), слідчим суддею належним чином були враховані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладені в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів також вважає, що, відмовивши в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя при розгляді клопотання та прийнятті судового рішення взяв до уваги положення ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 127, ч. 3 ст. 128, ст. ст. 170-173 КПК України, і дав належну оцінку як доводам клопотання, так і фактичним обставинам, на підставі яких слідчий вніс клопотання.

Так, проаналізувавши доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку тому факту, що слідчим подано до суду клопотання без заявленого прокурором цивільного позову у кримінальному провадженні.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що майно, на яке просить слідчий накласти арешт, не відноситься до речових доказів. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що в матеріалах судового провадження відсутня постанови про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Також на переконання апеляційного суду слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, виявлено та вилучено слідчим відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що органом досудового розслідування не надано належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності арешту майна, не обґрунтовано підстав та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Тому, апеляційний суд вважає, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не підтверджує зазначених у клопотанні обставин, що в свою чергу, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не доведено зазначених у клопотанні обставин, а це ставить під сумнів відповідність майна, про яке в ньому йдеться, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Із цих підстав, апеляційний суд також вважає, що органом досудового розслідування не наведено достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно, не доведено існування ризиків, визначених у абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, належним чином не обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд також вважає, що в матеріалах провадження немає будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на конкретне майно.

Також апеляційний суд бере до уваги і те, що будь-які докази, які б підтверджували можливість відчуження майна, в органа досудового розслідування відсутні, що у свою чергу свідчить про те, що клопотання базується на припущеннях за усіма, наведеними у ньому правовими позиціями.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки не підтверджені жодними доказами, та спростовуються наведеним вище, а відповідно і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Із цих підстав, як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що метою накладення арешту на вказане у клопотанні майно є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у кримінальному провадженні і не накладення арешту на це майно може призвести до його відчуження, втрати або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження та відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що прокурором готується цивільний позов до ОСОБА_9 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, апеляційний суд бере до уваги те, що будь-яких доказів у підтвердження цих доводів органом досудового розслідування не надано як слідчому судді, так і апеляційному суду.

Тому, наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд визнає такими, що не можуть слугувати підставами для накладення арешту на майно.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи клопотання про необхідність накладення арешту на майно із метою забезпечення відшкодування завданих кримінальним правопорушенням збитків, є необґрунтованими, такими, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та фактичних обставинах, на підставі яких слідчий вніс клопотання.

На інші дані, які б могли вплинути на законність та обґрунтованість судового рішення, та які б могли слугувати безумовною підставою для його скасування, в апеляційній скарзі не вказується, і такі в матеріалах судового провадження відсутні.

Тому, колегія суддів вважає, що накладення арешту на майно, з викладених у клопотанні та апеляційній скарзі мотивів не ґрунтується на положеннях вказаних вище норм Кримінального процесуального кодексу України та фактичних обставинах кримінального провадження, у зв`язку із чим, як клопотання, так і апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що відмова у задоволенні клопотання слідчого є ефективним засобом юридичного захисту від можливого свавілля правоохоронних органів щодо майна, про що констатується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зосимов проти України».

З огляду на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, залишається без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу - сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого, підозрюваного чи їхніх захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що органом досудового розслідування не надано таких доказів (документів), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, а не з`явившись на розгляд клопотання прокурор позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів як клопотання, так і апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000506, внесеному 05.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України про накладення арешту на майно: бетономішалку угорського виробництва об`ємом 155 л; газонокосарку зеленого кольору марки FewillElectric 1000W; оприскувач Garden Spray Насоси плюс обородувание об`ємом 16 л; бензиновий тример виробництва Procraft; бензопилу червоного кольору виробництва Дніпро-М; глубинний насос Водолей; зварювальний апарат Дніпро-М ММА-250DPL; газовий котел ARISTON 24 KW моделі Egisplus; циркуляційний насос LEO 32/80; дренажний насос EUROAQUA TP500; дрель ImpactDrill 1200W; болгарка Протон 2400W; пилосос марки Elbee 2000W Duster; торцювальну пилу Mastermax 1600W; електронні ваги Opera plus до 100 кг; мобільний кондиціонер Vortex VOR 12-CP, 3,2 КВт; кавоварка KRUPS Type EA8245, що належить ОСОБА_9 , - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: