ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1207/23

Провадження № 11-кп/4820/660/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Таке рішення суд мотивував тим, що на даний час засуджені, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, мають право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проте питання заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк щодо ОСОБА_6 не вирішувалося, тому клопотання останнього про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу місцевого суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає ухвалу необґрунтованою, незаконною, винесеною з порушенням норм кримінального процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову йому в задоволенні клопотання, оскільки відповідно рішення Конституційного Суду України №6 р(ІІ)/2021 від 16 вересня 2021 року заміна невідбутої частини покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням не має бути передумовою умовно-дострокового звільнення. Крім того, засуджений вказав, що відбуває покарання 22 роки, переніс інфаркт, інсульт, хворіє на ряд хронічних хвороб, перебуває 24 години в нелюдських умовах.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора про законність рішення суду першої інстанції, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Рішення суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідає цим вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_6 засуджений за вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 07 вересня 2006 року за ст.ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12; 28 ч. 3, 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 13; 152 ч. 3; 28 ч. 3, 152 ч. 3; 153 ч. 2; 185 ч.ч. 3, 5; 187 ч. 4; 28 ч. 3, 304, 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 27 лютого 2007 року вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 07 вересня 2006 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Як убачається із наданої адміністрацією Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» характеристики на ОСОБА_6 , за час відбування покарання останній характеризується посередньо. Допустив 11 порушень вимог режиму утримання, за що 11 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені в установленому законом порядку. Заохочувався один раз. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення із персоналом установи. Має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Підтримує соціальні зв`язки з рідними.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, обмеження або позбавлення волі на певний строк, а також до військовослужбовців, які засуджені до службових обмежень чи тримання в дисциплінарному батальйоні.

Кримінальним кодексом України, а саме ст. 51 КК України визначено два види покарання у виді позбавлення волі: позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

Виходячи із вищезазначених положень, можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, передбачене ст. 81 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України № 6-р(ІІ)/2021 від 16 вересня 2021 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину першу статті 81, частину першу статті 82 Кримінального кодексу України в тім, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

При цьому, зобов`язано Верховну Раду України невідкладно привести нормативне регулювання, установлене статтями 81, 82 Кримінального кодексу України, у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

З наведених норм слідує, що, на даний час, засуджені, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, мають право на заміну невідбутої частини покарання на покарання у виді позбавлення волі на певний строк та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як убачається з матеріалів клопотання, засуджений ОСОБА_6 відбув більше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання, а тому має право на розгляд щодо нього судом питання про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у порядку, визначеному ст. 82 КК України.

Відповідно до встановленого чинним законодавством порядку без вирішення питання про попередню заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років неможливе застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі.

Із матеріалів справи встановлено, що відносно ОСОБА_6 , після нормативного врегулювання державною порядку застосування ст.ст. 81, 82 КК України, не вирішувалося питання щодо заміни йому покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідно до визначеного законодавством порядку, без вирішення питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі, неможливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали суду, за наведеними в апеляційній скарзі засудженого мотивами, немає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3