Справа № 488/4239/23
Провадження № 1-кс/488/844/23 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва Ільницької- ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, який неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в с т а н о в и в:

13.12.2023 року слідчий звернувся із вище вказаним клопотанням в межах досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000927 від 22.10.2023р за підозрою ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2023 приблизно о 22:40 год. ОСОБА_5 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості, яка розташована біля під`їзду №4 буд. АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_9 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди життю та здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, дістав ніж, яким наніс не менше 5 ударів в область голови, правого стегна, правої сідниці та грудної клітини, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани голови, колото-різаного поранення грудної клітини зліва, лівостороннього малого пневмотораксу, колото різаних ран голови, правої сідниці та правого стегна та шоку 3-го ступеню, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя та здоров`я в момент заподіяння.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, тобто спричинення тяжких тілесних ушкоджень та 22.10.2023 року останнього повідомлено про підозру у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення.

24.10.2023 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 20.12.2023 року. Рішення слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02.11.2023 року залишено без змін.

В ході досудового розслідування призначено ряд судових експертиз, висновки яких на даний час не отримано, що зумовило необхідність продовження строку досудового розслідування, який керівником Окружної прокуратури м.Миколаєва продовжено до трьох місяців, тобто до 22.01.2024 р. включно.

Посилаючись на неможливість до завершення строку дії обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу завершити досудове розслідування за наведених вище обставин та продовження існування ризиків, з якими було зумовлено обрання підозрюваному вищевказаної міри запобіжного заходу, слідчий просить вирішити питання про продовження дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

Зокрема, слідчий посилається на актуальність на даний час ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватися від суду та органу досудового розслідування (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України).

В ході розгляду вказаного клопотання прокурор та слідчий останнє підтримали з мотивів, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та обрання йому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказуючи на відсутність у нього наміру укриватись від слідства та суду чи впливати на свідків, або потерпілого. Зазначав, що від слідства не укривався від самого початку, та не має наміру перешкоджати слідству. Як зазначав ОСОБА_5 , він перебуває у сімейних стосунках із ОСОБА_10 , з якою спільно мешкає по АДРЕСА_2 , працює водієм маршрутного таксі за усною домовленістю, має батьків-пенсіонерів.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 вважав, що ризики втечі та можливість вчинення нового злочину є необгрунтованими. Зокрема захисник посилався на практику ЄСПЛ, за позицією якого сама лише тяжкість покарання не може бути доведенням ризику втечі. Щодо ризику впливу на потерпілого та свідків, то вважав, що на спростування даного ризику свідчать відсутність заяв від будь-яких осіб щодо цього, а також те, що покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не є викривальними з позиції захисту. Окрім того, захисник вважав, що слідством не прийнято до уваги поведінку самого потерпілого, яка мала провокаційний характер та викликала виникнення конфлікту. У разі ж таки встановлення доведеними ризиків, захисник вважав можливим їх запобігання з обранням такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст письмових доказів, доданих до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом. Клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно ст.199 КПК має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва від 24.10.2023р ОСОБА_5 було обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 20.12.2023 р.

Як слідує з клопотання та що підтверджується доданими до нього письмовими доказами, у даному кримінальному провадженні призначено ряд судових експертиз, що станом на 11.12.2023 року не були завершені та через що в порядку ст.ст.294, 295 КПК України строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 22.01.2024 р.

Стосовно обґрунтованості підозри, то у відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

При цьому, у слідчого судді на даний час немає підстав вважати, що орган досудового розслідування, пред`являючи підозру ОСОБА_5 діяв недобросовісно, не маючи на те обгрнутованих підстав, в тому числі з огляду на перевірені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу докази, на які слідчий та прокурор посилались як підставу висунутої підозри та що повторно досліджені в ході даного судового засідання.

Щодо заявлених ризиків, то в ході розгляду 24.10.2023р. клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим та прокурором було доведено існування таких ризиків як можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків з метою зміни ними показів на його користь.

З урахуванням стадії кримінального провадження, тяжкості висунутої підозри, даних про підозрюваного, приходжу до висновку, що вказані ризики на даний час продовжують існувати і не зменшились до ступеня, аби інші заходи могли запобігти цим ризикам.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проти здоров`я людини, із застосуванням ножа, зокрема за ч.1 ст.121 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України, від 26.07.2001 р. у справі Ілійков проти Болгарії).

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, може укритися від органів досудового розслідування та чинники, які б утримували підозрюваного від втечі, відсутні. Наявність співмешканки та роботи за усною домовленістю не зумовлюють обставин, які б невілювали ризик переховування підозрюваного.

При цьому, слідчим суддею також приймаються до уваги характеризуючі дані відносно ОСОБА_5 , як такого, який підтримує стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, схильними до вчинення злочинів та правопорушень.

При цьому до посилання підозрюваного щодо його активного сприяння слідству, слідчий суддя ставиться критично, з огляду на обставини встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу. Так, з пояснень самого ОСОБА_5 було встановлено, що ним було випрано одяг, в якому він перебував під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, з чого слідує, що останній намагався приховати сліди своєї причетності до скоєного.

Стосовно посилань захисника щодо відсутності підстав вважати про можливість втечі підозрюваного, адже на час затримання він перебував дома, намірів укриватись не мав, то слідчий суддя до таких доводів ставиться критично, адже як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 був затриманий після подій за висунутою підозрою, менш ніж через добу, перебував на той час у стані алкогольного сп`яніння, тим більш до пред`явленої підозри не міг знати про тяжкість наслідків вчинених дій.

Стосовно посилань захисника на провокативні дії самого потерпілого, то останнє не змінює тяжкості висунутої підозри.

Слідчий суддя також погоджується з доводами слідчого та прокурора про продовження існування ризику можливого здійснення підозрюваним тиску на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів на його користь, враховуючи, що підозрюваному відомо місце проживання потерпілого ОСОБА_9 , а основні свідки є його ( ОСОБА_5 ) знайомими, а ОСОБА_13 - співмешканкою. Так, у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може здійснити тиск на них шляхом погроз та інших заходів впливу, на зміну їх показів та створення штучного алібі. На можливість здійснення таких дій також опосередковано вказують і вже здійснені підозрюваним дії щодо ймовірних речових доказів, зокрема прийняття заходів до знищення зі свого одягу можливих слідів причетності до спричинення тілесних ушкоджень.

Стосовно посилань захисника на те, що покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не носять характеру викривальних, то останнє спростовується змістом протоколів допиту даних осіб.

До доводів захисника щодо відсутності заяв від свідків та потерпілого про здійснення тиску чи будь-якого іншого впливу з боку підозрюваного як на спростування даного ризику, то як вже зазначено раніше, ОСОБА_5 затриманий 22.10.2023 року, з того часу перебуває під вартою, що фактично запобігало можливості реалізації даного ризику.

Щодо можливості вчинення ОСОБА_5 іншого злочину, то доводи сторони обвинувачення в цій частині не були переконливими. Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, з місць позбавлення волі звільнений ще у в 2013 році, та з того часу до кримінальної відповідальності не притягувався, до адміністративної - лише в частині порушення правил дорожнього руху.

Разом з тим, враховуючи доведеність ризиків можливої втечі підозрюваного та впливу на потерпілого і свідків, приймаючи до уваги положення п.4 ч.2 ст.183 КПК України, застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданою та необхідною для запобігання заявленим ризикам, чого неможливо досягти із застосуванням більш м`яких видів запобіжних заходів, і що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Такий запобіжний захід як домашній арешт, зміні на який наполягав підозрюваний та його захисник, не здатен запобігти як ризику втечі підозрюваного, так і ризику впливу на вищевказаних осіб, особливо свідків, серед яких його співмешканка та близька знайома.

Щодо застави, то відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування

Стосовно строку, до якого слідчий просить продовжити ОСОБА_5 термін тримання під вартою, то останній, відповідає вимогам, визначеним ч.3 ст.197 КПК.

Керуючись ст.ст.176, 177, 182, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 22 січня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню, але протягом п`яти днів з дня оголошення на неї може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1