печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0001357 від 02.11.2021 - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням y кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001357 від 02.11.2021 - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням y кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В клопотанні поданому до суду, представники власника майна - адвокат ОСОБА_4 , та адвокат ОСОБА_5 проти клопотання заперечували, судове засідання просили проводити без їх участі.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні N?0001357 від 02.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне.

19.07.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук транспортного засобу марки «Lexus LS 460», номер кузова - НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 , яким користується підозрюваний ОСОБА_6 та який вилучено, в ході якого в середині транспортного засобу виявлено та вилучено: тримач сім-карти із № НОМЕР_3 ; документи (два аркуші паперу із чорновими записами, довіреність N?2 від 25.02.2021 на 1 арк., договір про правовий захист та правову допомогу N?28-05 від 28.05.2021 на 2 арк., конституційна скарга від 03.05.2021 на 45 арк.).

20.07.2023 слідчим прийнято рішення про визнання вищезгаданого майна речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

20.07.2023 прокурором винесено клопотання про накладання арешту на зазначене тимчасово вилучене майно, яке 21.07.2023 засобами поштового зв`язку, а саме за допомогою ТОВ «Нова Пошта», яке надає послуги експрес-доставки поштових відправлень, за трек номером №0696, направлено до Печерського районного суду м. Києва.

В подальшому 04.08.2023, з метою усунення недоліків, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 постановлено ухвалу про повернення клопотання про накладання арешту тимчасово вилучене майно прокурору. Однак, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 було допущено помилку у визначенні дати відправки клопотання до суду.

Після чого, прокурором повторно направлено клопотання про арешт майна.

14.09.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 постановлено ухвалу про накладення арешту на зазначене вище майно.

В подальшому, 20.11.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 постановлено ухвалу про скасування арешту на майно, яке вилучено 19.07.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук транспортного засобу марки «Lexus LS 460», номер кузова - НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 , яким користується підозрюваний ОСОБА_6 , а саме: тримач сім-карти із № НОМЕР_3 , документи (два аркуші паперу із чорновими записами, довіреність №2 від 25.02.2021 на 1 арк., договір про правовий захист та правову допомогу №28-05 від 28.05.2021 на 2 арк., конституційна скарга від 03.05.2021 на 45 арк.); транспортний засіб марки «Lexus LS 460», номер кузова - НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску.

Згідно інформації з АІПС «НАС» встановлено, що власником транспортний засіб марки «Lexus LS 460», номер кузова - НОМЕР_1 , держ. Номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор вказує, що вказаний автомобіль використовувався під час вчинення ОСОБА_6 вищеописаних кримінальних правопорушень. На зазначеному тримачі від сім картки наявний номер телефону, яким ОСОБА_6 користувався під час вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень. Зазначені вилучені документи, можуть бути використані під час проведення судової почеркознавчої експертизи, з метою встановлення причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження вказані матеріальні об`єкти являються майном яке придбано на гроші, які набуті кримінально протиправним шляхом, що дає підстави вважати, що дані матеріальні об`єкти містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим необхідно проведення з вказаними речовими доказами додаткових слідчих дій, в тому числі призначення експертиз, що є підставою для накладення арешту на майно, передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З метою збереження речових доказів та використання їх при проведенні подальшого досудового розслідування сьогодні існують підстави для ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування у кримінальному провадженні такого заходу його забезпечення як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді від 14.09.2023 накладено арешт, серед іншого на тримач сім-карти із № НОМЕР_3 , документи (два аркуші паперу із чорновими записами, довіреність №2 від 25.02.2021 на 1 арк., договір про правовий захист та правову допомогу №28-05 від 28.05.2021 на 2 арк., конституційна скарга від 03.05.2021 на 45 арк.); транспортний засіб марки «Lexus LS 460», номер кузова - НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який в подальшому скасований ухвалою слідчого судді від 20.11.2023 з підстав відсутності в кримінальному провадженні даних про те, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Повторно звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, стороною кримінального провадження не надано належного обґрунтування необхідності такого арешту, а доводи викладені в клопотанні не дають підстави встановити наявність ризиків встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Крім того, звернувшись до суду з клопотанням про накладання арешту на майно, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання на його розгляд не з`явився.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Таким чином, положення Кримінального процесуального кодексу встановлюють, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про накладання арешту, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення обставин зазначених в клопотанні.

Виходячи з вище викладеного, клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання сторони кримінального провадження № 0001357 від 02.11.2021 - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням y кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1