ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

володільця майна ОСОБА_6

представника володільця майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0004555 від 23.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України (далі-КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 про арешт майна, яке вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбуку марки «Lenovo», серійний номер - PFOLA8YY; жорсткого диску марки «Transcend», серійний номер - А94091-0965.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування рішення слідчого судді у зв`язку з незаконністю та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог, посилаючись на положення ст.ст.98,170 КПК зазначає, що під час ухвалення рішення слідчим суддею не надано належної оцінки тому, що вилучений в ході проведення обшуку ноутбук марки «Lenovo», серійний номер - PFOLA8YY та жорсткий диск марки «Transcend», серійний номер - А94091-0965, мають значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, так як можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального проступку та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення від відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі, яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування є об`єктивна необхідність у проведенні огляду вказаних речей за участю фахівця та проведенні судово-комп`ютерних експертиз, з метою встановлення наявності або відсутності файлів, що містять дитячу порнографію.

Таким чином прокурор вважає, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину.

З урахуванням вищенаведеного, прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ноутбук марки «Lenovo», серійний номер - PFOLA8YY; жорсткий диск марки «Transcend», серійний номер - А94091-0965, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вилучений в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , ноутбук марки «Lenovo», серійний номер - PFOLA8YY та жорсткий диск марки «Transcend», серійний номер - А94091-0965, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, вислухавши думку володільця майна та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК України (далі-КПК) під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею не дотримано з огляду на таке.

Обґрунтовуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя посилаючись на положення статті 170 КПК в ухвалі зазначив, що у клопотанні слідчого не наведено жодного аргументу на підтвердження того факту, що майно, не яке він прохає накласти арешт було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, зазначив, що до клопотання долучено виключно копію ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, копію протоколу обшуку та постанову про визнання речовими доказами, а жодних оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно до клопотання не додано.

Між тим з такими висновками слідчого судді не погоджується колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004555 від 23.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК України про те, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000955 від 07.04.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК було виявлено ряд ІР-адрес на території міста Дніпра, які у жовтні-листопаді 2023 року отримують доступ до дитячої порнографії з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем (ЄО 36940) (а.с.4).

13.12.2023 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська (а.с.6-8) з метою відшукання та вилучення пристроїв та систем пристроїв, що є компонентами комп`ютера, а також самих комп`ютерів та будь-якого обладнання, яке працює спільно з комп`ютерами (периферійних пристроїв) і забезпечує його додаткову функціональність (веб-камер, роутерів); ноутбуків, нет-буків; електронних носіїв інформації (USB флеш-накопичувачів, карт пам`яті, накопичувачів на магнітних дисках (стаціонарних на переносних), компакт-дисків); мобільних телефонів, SIM-карток мобільних операторів, було надано дозвіл на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу обшуку від 10.01.2024 року (а.с.9-13) під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: ноутбук марки «Lenovo», серійний номер - PFOLA8YY; жорсткий диск марки «Transcend», серійний номер - А94091-0965.

Постановою слідчого про визнання речових доказів від 10.01.2024 року (а.с.14-15) ноутбук марки «Lenovo», серійний номер - PFOLA8YY; жорсткий диск марки «Transcend», серійний номер - А94091-0965 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

При цьому, слідчим у клопотанні про арешт майна (а.с.1-3) правовою підставою, для накладення арешту на вищевказане майно, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК, зазначається збереження речових доказів та необхідність проведення огляду вказаного майна за участю фахівця, проведення судово-комп`ютерних експертиз, з метою встановлення наявності або відсутності файлів, що містять дитячу порнографію.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає безпідставними висновки слідчого судді щодо недоведеності стороною обвинувачення необхідності накладення арешту на ноутбук марки «Lenovo», серійний номер - PFOLA8YY, жорсткий диск марки «Transcend», серійний номер - А94091-0965, оскільки зазначені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, передбаченим ч.1 ст.98 КПК та їх арешт, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК, має за мету забезпечення збереження речових доказів, що містять у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та проведення відповідних слідчий дій.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З наведеної норми вбачається, що закон не обмежує можливість накладення арешту виключно на майно особи, яка б мала певний статус в кримінальному провадженні (підозрюваний, обвинувачений, засуджений). Окрім того, на даний час органом досудового розслідування проводяться необхідні слідчі дії для визначення осіб причетних до скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна (володільця майна) з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411 КПК, є підставою для скасування судового рішення слідчого судді.

Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004555 від 23.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 404, 405, 407, 409, 411, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0004555 від 23.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004555 від 23.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301-1 КК та накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- ноутбук марки «Lenovo», серійний номер - PFOLA8YY;

- жорсткий диск марки «Transcend», серійний номер - А94091-0965.

Заборонити на час досудового розслідування та судового провадження у даному кримінальному провадженні відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3