Справа № 492/842/23
Провадження № 1-кп/513/126/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Сарата кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 10 лютого 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, не є інвалідом, офіційно не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не має на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, раніше судимого:

- вироком Арцизького районного суду Одеської області від 25 листопада 2011 року за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць;

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2019 року за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років 4 місяці;

- вироком Арцизького районного суду Одеської області від 09 липня 2020 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки; звільнений 07 квітня 2023 року з ДУ «Одеська виправна колонія № 14» після відбуття строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в :

На початку лютого 2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , під час відбування покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Одеська виправна колонія №14», розташованої за адресою: м.Одеса вулиця Краснова, 2, виник протиправний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману чужим майном, а саме: грошовими коштами з числа осіб, що користуються соціальною мережею «facebook.com».

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, на початку лютого 2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні ДУ «Одеська виправна колонія №14» за вищезазначеною адресою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи смартфон невстановленого виду, увійшов до мережі інтернет, де у соціальній мережі «facebook.com» на сторінці загальнодоступної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розмістив оголошення про продаж деревини, не маючи фактично вказаного товару у своєму володінні або розпорядженні та реального наміру поставляти його потенційним покупцям. Одночасно з цим, ОСОБА_5 зазначив у даному оголошенні контактний номер телефону, який тимчасово перебував у його користуванні.

У подальшому на початку лютого 2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , з метою забезпечення реалізації свого неправомірного умислу, під час спілкування по телефону зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , яка не була обізнана про його протиправні наміри, отримав реквізити банківської картки AT «Ощадбанк», зареєстрованої за вказаною співмешканкою, для подальшого перерахування на відповідний банківський рахунок грошових коштів.

О 08:55 годині 08 лютого 2023 року на номер телефону, вказаному ОСОБА_5 у вищезазначеному оголошенні, надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_4 , який повідомив про намір придбати у нього 5 кубічних метрів дров за грошові кошти у сумі 5 тисяч гривень.

У свою чергу ОСОБА_5 , шляхом обману, представився директором Фрунзівського лісництва та підтвердив наявність у нього вказаного товару, а також, переконавши ОСОБА_8 у своїй доброчесності, повідомив, що умовою продажу та доставки товару є передплата грошових коштів за вказаний товар у сумі 2750 гривень на відповідний банківський рахунок. Далі ОСОБА_5 з використанням застосунку «Viber», надіслав на номер телефону ОСОБА_8 реквізити банківської картки AT «Ощадбанк», отриманих раніше від співмешканки ОСОБА_7 .

Повіривши у достовірність вказаної інформації, ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, здійснив переказ грошових коштів у сумі 2750 гривень за наданими ОСОБА_5 реквізитами банківської картки.

У подальшому 09 лютого 2023 року ОСОБА_7 отримала вказані грошові кошти готівкою у банкоматі AT «Ощадбанк», розташованому поблизу автостанції за вул. Соборна у м.Арцизі, не знаючи про джерело їх надходження.

Після звільнення з виправної колонії ОСОБА_5 прибув до своєї співмешканки ОСОБА_7 , від якої 08 квітня 2023 року в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 , отримав вказані грошові кошти.

У вищезазначений спосіб ОСОБА_5 заволодів вказаними грошовими коштами шляхом обману, при цьому будь-яких зобов`язань щодо продажу та доставки замовленого товару, не виконав.

28 липня 2023 року між потерпілим ОСОБА_4 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого, укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за кримінальне правопорушення (злочин) у вигляді одного року позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, застосувавши п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, щиро розкаявся в його вчиненні, погодився із викладеними обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини злочину, які повідомив суду обвинувачений.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання виходячи з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу ч. ч. 2, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, порядок та умови звільнення від його відбування, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд також переконаний в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченим своєї вини.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої ним та потерпілим міри та виду покарання у вигляді одного року позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, застосувавши п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Характер взятих ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік із звільненням його від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 28 липня 2023 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1