Провадження № 1-кс/643/1597/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002163 від 22.06.2023 за ч. 1 ст. 115 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чугуєва Харківської області, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю тракторист-машиніст, працює на посаді молодшої медичної сестри 2-го психіатричного відділення для дорослих з палатами для паліативної допомоги Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня № 3», не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Московського районного суду м. Харкова з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 в обґрунтування якого зазначив, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 21.06.2023, приблизно о 21:45, до 2-го психіатричного відділення для дорослих з палатами для паліативної допомоги Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня № 3», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 46 з попереднім діагнозом важкий психічний розлад госпіталізовано ОСОБА_7 та поміщено до палати № 9.

Під час перебування ОСОБА_7 у приміщенні палати № 9 між ним та санітаром ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого у останнього виник раптовий злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_7 .

З метою реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, під час того, як ОСОБА_7 прив`язували до ліжка, докладаючи значну фізичну силу, декілька разів правою рукою стиснув шию ОСОБА_7 , після чого, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_7 , який лежав прив`язаним до ліжка, усвідомлюючи власну перевагу у свої фізичній силі та той факт, що останній не має змоги чинити опір, діючи умисно, припускаючи настання можливих наслідків своїх дій у вигляді настання смерті ОСОБА_7 , стоячи над останнім, зі значною силою почав наносити ОСОБА_7 численні удари кулаками обох рук по обличчю та тулубу, та припинив свої злочинні протиправні дії, коли останній перестав подавати ознаки життя. Причиною смерті ОСОБА_7 явились асфіксія, задушення з метою вбивства чи нанесення ушкодження, травма грудної клітини.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та 24.06.2023 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.08.2023. В наступному строки тримання ОСОБА_5 під вартою неодноразово продовжувались, в останнє ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 до 24.12.2023.

Ухвалою слідчого судді від 14.12.2023 продовжено строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до дев`яти місяців, а саме до 24.03.2024.

Посилаючись на підозру ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, ті факти, що у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) дій, а саме закінчити проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи, вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України та надати стороні захисту та потерпілій матеріали досудового розслідування для ознайомлення тоді як продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілу та свідків, слідчий просить продовжити строк застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, так як іншій, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти переліченим ризикам.

В суді прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити додатково зазначивши, що не дивлячись на зібрання великої кількості беззаперечних доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, виникла необхідність у проведенні повторної комісійної судово-медичної експертизи через наявні протиріччя у висновках попередніх експертиз щодо часу та механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Крім того, висновки зазначених експертиз суперечать деяким обставинам кримінального правопорушення, встановленим в ході розслідування.

Підозрюваний, не заперечуючи факту застосування фізичної сили до потерпілого під час угамування останнього, вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, пославшись на загальний стан потерпілого на момент його госпіталізації та висновки судово-медичних експертиз. Посилаючись на відсутність як наміру, так і можливості перешкоджати кримінальному провадженню просив відмовити у задоволенні клопотання та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник, посилаючись на висновки судово-медичних експертиз, зазначив, що тілесні ушкодження, які стали причиною смерті потерпілого, отримані останнім за пів години до того, як потерпілий потрапив до приймального відділення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня № 3» (далі Лікарня), де працює підозрюваний. Фактично підозра ОСОБА_5 спростовується висновками експертиз, отже її не можна вважати обґрунтованою. За відсутності обґрунтованої підозри не можна казати й про існування будь-яких ризиків, перелічених стороною обвинувачення. Просив відмовити у задоволенні клопотання та змінити останньому запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання сторони обвинувачення, а також заявлене в судовому засіданні клопотання підозрюваного та його захисника про зміну запобіжного заходу, дослідивши матеріали кримінального провадження встановив наступні обставини: 24.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та того ж дня обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосовуючи даний запобіжний захід слідчий суддя виходив з обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину на момент обрання запобіжного заходу, суворості передбаченого покарання в разі визнання його винуватим, невідворотності призначення реального покарання, оскільки санкція статті передбачає від 7 до 15 років позбавлення волі.

Крім того, слідчим суддею зазначалось, що підозрюваний може чинити тиск як на потерпілу, так і на свідків, а також застосувати спроби до переховування від органів досудового розслідування та суду.

До теперішнього часу підозра ОСОБА_5 не змінювалась, разом з тим протягом майже шестимісячного розслідування зібрано чимало доказів, які вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину. Насамперед це докази, якими зафіксований факт смерті ОСОБА_7 протокол огляду місця події, довідка про причину смерті потерпілого, а також показання очевидців подій та свідків, які підтверджують факт застосування ОСОБА_5 фізичної сили до потерпілого.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження містять й докази, які на теперішній час спростовують причетність ОСОБА_5 до спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які стали причиною смерті останнього.

Так, відповідно до висновків експертів № 10-12/1476-С/23 від 27.07.2023, № 10-14/25-С/23/10-12/1476-С/23 (наданий з урахуванням обставин, встановлених під час проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного та свідків) та № 08-11/152/23 від 10.11.2023 (висновок комісійної судово-медичної експертизи) смерть ОСОБА_7 настала внаслідок травми шиї з множинними переломами хрящів гортані, верхніх відділів трахеї та під`язикової кістки, яка супроводжувалась поступово зростаючим травматичним набряком м`яких тканин, зокрема слизових оболонок голосових зв`язок, глотки та гортані, що через певний проміжок часу призвело до гострої недостатності дихання, тобто розвитку механічної асфіксії.

При цьому кожним з даних експертних висновків встановлено, що травма шиї спричинена потерпілому за життя, в термін 3-12 годин до настання смерті.

Враховуючи встановлені в ході розслідування час потрапляння ОСОБА_7 до приймального відділення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня № 3» 21:45, 21.06.2023 та час констатації смерті останнього 00:15, 22.06.2023, аналізуючи ці відомості у сукупності з висновками експертів можна казати, що травми шиї, які призвели до смерті потерпілого, отримані останнім не раніш ніж о 21:15, тобто до його потрапляння до Лікарні.

За вказаних умов посилання захисника на необґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 є цілком слушним. Проте досудове розслідування та процес збирання доказів триває, питання щодо повідомлення ОСОБА_5 остаточної підозри, отже й остаточної кваліфікації його дій, ще не вирішено. Сукупність зібраних доказів вказує на неодноразове застосування підозрюваним до потерпілого фізичної сили, що призвело до завдання останньому тілесних ушкоджень, механізм та характер спричинення деяких з них суперечить механізму їх завдання, зазначеним в ході розслідування як підозрюваним, так і свідками. Вказані суперечності та протиріччя, безсумнівно, мають бути вирішені під час подальшого розслідування, чому й має сприяти запобіжний захід.

Наразі досудове розслідування триває майже шість місяців, показання свідків неодноразово зафіксовані як в протоколах допитів, так і в протоколах проведення слідчих експериментів. Отже, можна казати про значне зменшення ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, існування якого під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доводилось, зокрема, необхідністю проведення слідчих дій за участю останніх.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується, як і на час обрання запобіжного заходу, здебільшого тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину. Елемент тяжкості покарання під час доведення даного ризику безсумнівно важливий, проте приведені вище недоліки підозри та обставини, встановлені під час експертних досліджень значно зменшують і даний ризик.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на теперішній час перелічені прокурором ризики існують, проте, враховуючи перелічені вище обставини, можна казати про їх суттєве зменшення і, як наслідок, достатність для їх запобіганню менш суворого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частина 4 ст. 199 КПК України передбачає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, як зазначено в ч. 5 ст. 199 КПК України, зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Приведений вище аналіз існуючих на даний час доказів та ризиків вказує, що слідчим не викладені в клопотанні про продовження строків тримання під вартою, а прокурором не приведені в суді обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. За даних умов слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою.

Разом з тим, керуючись положеннями ч. 4 ст. 199 КПК України щодо розгляду даного клопотання за правилами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, враховуючи той факт, що ризики переховування та незаконного впливу на потерпілого та свідків значно зменшились, проте не зникли, слідчий суддя вважає можливим застосувати положення ч. 4 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини злочину, що інкримінується ОСОБА_5 , ті факти, що підозрюваний не має судимостей, постійно на протязі тривалого часу мешкає за однією адресою у м. Харкові, беручи до уваги доведеність існування на даний час двох передбачених ст. 177 КПК України ризиків, вірогідність реалізації яких значно зменшилась в процесі розслідування, слідчий суддя вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваного та запобігання даним ризикам можуть бути досягнуті шляхом застосування до останнього менш суворого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, в даному випадку цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 184, 193, 94, 196-199, 201, 202, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши останнього з під варти в залі суду, та покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

-не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово;

-прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання;

-утриматись від спілкуватись з потерпілим, свідками, експертами, спеціалістами у даному кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, тобто до 20.02.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 22.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2023 року о _____________ годині.