Справа №766/6527/23
н/п 1-кп/766/2162/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 21.12.2022року, за яким обвинувачена

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Херсон, українка, громадянка України, із середньою спеціальною освітою, не працююча, не заміжня, маюча на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

установив:

1.Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19.07.2022, продовж дня вживав спиртні напої і перебував в стані алкогольного сп`яніння. Надалі 19.07.2022, близько 23:00 години, перебуваючи у кухні приміщення будинку АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_3 , наніс останній два удари долонями рук по обличчю, надалі також продовжував неправомірні дії по відношенню до ОСОБА_3 , що виражалось у здавленні шиї руками, при цьому остання реально побоювалась за своє життя, оскільки ОСОБА_6 був агресивно налаштований, перебував у стані алкогольного сп`яніння. В ході конфлікту ОСОБА_3 , взяла до рук ніж та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи реальну можливість оцінити обстановку, яка склалась та передбачити настання наслідків від своїх дій у вигляді настання смерті ОСОБА_6 , однак вказаною можливістю не скористалася, в ході раптово виниклого конфлікту, з метою запобігання насильницьких дій та спричинення тілесних ушкоджень, реально сприймаючи при цьому загрозу від ОСОБА_6 своєму життю та здоров`ю, перевищуючи межі необхідної оборони, усвідомлюючи явну невідповідність спричиняємої їй шкоди небезпеці посягання, намагаючись звільнитись від рук ОСОБА_6 , нанесла йому один удар ножем в область грудної клітини зліва, в результаті чого заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки, у другому міжребер`ї зліва по білягрудинній лінії, що проникає до лівої плевральної порожнини і ушкоджує верхню частку лівої легені, яка виникла від дії колючо-ріжучого предмету 19.07.2022, та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в КНП «Херсонська МКЛ ім. О.С. Лучанського» о 07:00 годині.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ст. 118 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України. Просив призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, проте звільнивши обвинувачену від відбування покарання зі встановленням іспитового строку.

Захисник за думкою прокурора щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 погодився, вказавши про те, що покарання, яке просить прокурор є, на його думку, з огляду на обставини справи, які визнаються обвинуваченою, справедливим.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення за вище встановлених судом обставин визнала повністю, розкаялась у вчиненому висловивши у судовому засіданні жаль з приводу вчиненого та своє негативне ставлення до цього, погодилась з думкою прокурора в частині призначення покарання.

4.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 на пропозицію суду добровільно повідомила, що вона, 19.07.2022 року в вечірній час перебувала за місцем свого мешкання, що по АДРЕСА_2 де був також її співмешканець ОСОБА_7 , який протягом дня вживав спиртне. Перебуваючи в приміщенні вона зробила зауваження ОСОБА_7 з приводу зловживання ним спиртними напоями, після чого останній почав сваритися та застосовувати до неї фізичне насильство, а саме бив долонями по щоках, на що вона просила припинити такі дії. Проте ОСОБА_7 почав тягти її за волосся по підлозі. У той момент також увійшла до кімнати її малолітня дитина, почала плакати. Вона взяла дитину на руки та намагалася піти, проте ОСОБА_7 ззаду обхватив її шию та почав душити. Відчула як втрачає свідомість, та, відпустивши дитину з рук, дотягнулась до кухонного ножа, що лежав неподалік, та, вирвавшись від удушшя, нанесла один удар ОСОБА_7 ножем навмання, намагаючись тим самим припинити насильство з боку кривдника. Після нанесення удару, відразу витягла ніж та побігла до сусідів щоб ті викликали швидку. Швидка забрала ОСОБА_7 коли він ще був живий, проте наступного дня дізналась, що він помер у лікарні. Вказувала про те, що до інциденту із ОСОБА_7 співмешкала біля двох років, про те, що він до інциденту також застосовував до неї фізичну силу, зазначала що він був здоровий, його праця була фізична та пов`язана із будівництвом.

Згідно із дослідженою судом довідкою КНП «Херсонський міський психіатричний центр» Херсонської міської ради ОСОБА_3 1992 р.н. знаходиться на обліку із діагнозом «Розумова відсталість в ступені дебільності»

Разом із тим, відповідно до дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи № 75 від 29.08.2023 року ОСОБА_3 психічними захворюваннями в сенсі ст. 19 ч. 2 КК України не страждала і на теперішній час не страждає, виявляючи легку розумову відсталість. У період часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення за вище встановленими судом обставинами у неї не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, тоді могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час вона також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши в судовому засіданні обвинувачену, дослідивши інформацію, що характеризує особу обвинуваченої, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, а саме умисному вбивстві при перевищенні меж необхідної оборони.

5.Мотиви зміни обвинувачення.

Підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

6.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилось у добровільному визнанні нею вини в ході досудового розслідування, що окрім вказівки про це в суді також підтверджується дослідженою судом заявою ОСОБА_3 від 20.12.2022 року та співпраці із органами досудового розслідування в частині вказівки на фактичні обставини скоєного та її щире каяття, що виразилось у висловлюванні нею у судовому засіданні жалю з приводу вчиненого та негативному ставленні до цього.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

7.Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченої.

Так обвинувачена ОСОБА_3 за місце проживання характеризуються з позитивної сторони, проживає разом із чотирма малолітніми дітьми, алкоголем не зловживає, із сусідами не свариться, підтримує спілкування, на обліку в наркодиспанцері не перебуває, повністю визнала свою вину, розкаялась у вчиненому, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Враховуючи вказані обставини, беручи до уваги позицію прокурора та потерпілої, яка згідно зробленої у суді заяви щодо призначення покарання повністю погодилась з позицією прокурора, суд, із урахуванням наявності у ОСОБА_3 , яка має дітей віком до чотирнадцяти років, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у межах санкції ст. 118 КК України у виді позбавлення волі. При цьому, на переконання суду, із урахуванням позиції прокурора та думки сторони захисту, суд переконаний у необхідності звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із покладенням на неї обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

8.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не пред`явлено.

9.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Застосований ОСОБА_3 на стадії досудового слідства запобіжний захід у домашнього арешту у певний час доби, який застосовується в межах строку досудового розслідування, з часу надходження справи у провадження судді вважається припиненим, при цьому клопотань про обрання ОСОБА_3 нового запобіжного заходу як під час підготовчого судового засідання, так і під час судового розгляду та у судових дебатах не надходило, а тому суд приходить до переконання, із урахуванням особи ОСОБА_3 про відсутність необхідності обрання стосовно неї будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України та призначити їй покарання за ст. 118 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити потерпілій.

СуддяОСОБА_1