Справа № 545/3840/23
Провадження № 1-в/545/645/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Землянка Глухівського району Сумської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, розлученої, має малолітню дитину, у відношенні якої позбавлена батьківських прав, мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

засудженої: 06.06.2019 Липоводолинським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року вирок залишено без змін.

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

у с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, в обґрунтування подання посилаються на те, що вона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Засуджена та її захисник у судовому засіданні просили клопотання задовольнити.

Прокурор, представник адміністрації проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що засуджена вірних висновків не робить, не досягла необхідного степеню виправлення.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженої, суд зазначає на таке.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_5 засуджена 06.06.2019 Липоводолинським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року вирок залишено без змін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.

ОСОБА_5 засуджена 06.06.2019 Липоводолинським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року вирок залишено без змін.

Початок строку відбування покарання 14.04.2020 року, кінець строку 12.04.2025 року.

Засуджена в місцях позбавлення волі з 14.04.2020, за час перебування в державній установі «Сумський СІЗО» характеризувалась посередньо, стягнень та заохочень не мала, до праці не залучалась. З 21.08.2020 відбуває покарання в державні установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)», має 1 заохочення -04.10.2023(подяка) , має 2 погашених на даний час стягнення, характеризується негативно, працевлаштована, до виконання поставлених завдань відноситься добросовісно. До складу злочинної ієрархії не відноситься, злочинні «традиції» не підтримує, не прагне до лідерства, жаргоном не володіє.

Суд звертає увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого на протязі всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте такої «бездоганної» поведінки засудженої на протязі строку відбування покарання, судом не встановлено.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженої ОСОБА_5 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 44 бали. Засуджена не стала на шлях виправлення та не має бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст.. 81 КК України) ? 65 балів.

Засуджена висловлює бажання змінюватися, але плани на майбутнє не чіткі.

Відповідно до наданої характеристики на засуджену, остання до роботи відноситься посередньо. Рівень адаптації засудженої низький, ОСОБА_7 демонструє не велику наявність соціально- правового інфантилізму, що призводить до легковажного ставлення до встановленого КК України обмежень та заборон. Рівень педагогічної занедбаності середній, кримінальної зараженості високий. Засуджена не розділяє та ситуативно дотримується неформальних настанов злочинної субкультури. Має певні дефекти особистісних установок, що проявляється у відсутності стійкої установки на дотримання право слухняної поведінки. Поведінка асоціальна, за стійкістю прояву послідовно криміногенна, за характером корислива зі зневажливими проявами. У соціальній поведінці залежність від думки групи. У стресовій ситуації може втрачати контроль над власними емоціями. Афективні реакції проявляються у погано стримуваній імпульсивності, хаотичності дій та проявах агресії. Бувають прояви неадекватної до ситуації поведінки, самооцінка дещо завищена. Засуджена демонструє антисоціальні тенденції, у її поведінці виключені випадковості. Враховуючи вищевикладене, потребує подальшого контролю та корекції поведінки.

З огляду на характер застосованих відносно засудженої заохочень та їх періодичність суд доходить висновку, що вона має 1 заохочення, що є недостатнім для доведення її ступеню виправлення впродовж усього строку відбування покарання.

Отже, ці обставини можуть свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дають підстав вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про її виправлення та сумлінне ставлення останньої до праці.

З огляду на викладене, клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяКарина ХАРАБАДЗЕ