Справа № 508/170/21
Номер провадження 1-кп/508/10/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка Березівського району Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000125 від 15.10.2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Ульяновка, Миколаївського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, інваліда другої групи, учасника бойових дій, за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, -

встановив:

Згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження по подіях 14.10.2020 року.

В судовому засіданні від захисника ОСОБА_5 подане клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений підтримав в судовому засіданні клопотання, вказуючи про те, що йому відомі наслідки закриття кримінального провадження за даних обставин та просить закрити провадження у зв`язку з закінченням строків давності, звільнивши його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор просив вирішити дане питання на розсуд суду.

Законний представник потерпілого в судовому засіданні, яке відбулося 27 грудня 2023 року заперечувала проти даного клопотання. В судове засідання призначене на 14.02.2024 року потерпілий і його законний представник не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого і його захисника, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону від 22.11.2018 року) передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції Закону від 01.12.2022 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частина 2 статті 4 КК України передбачає, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, крім випадків, коли пізніше прийнятий закон поліпшує становище особи (зворотня дія закону про кримінальну відповідальність).

Після внесення змін до статей Кримінального кодексу України, які регулюють класифікацію злочинів і підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК України та ст. 49 КК України, не відбулося погіршення правового становища обвинуваченого, тому суд не вбачає за підстав для застосування положень ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

За приписами ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до ч. 1 ст. 286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом обвинуваченому роз`яснювалася суть обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Обвинувачений вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення не визнав, підтвердив, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, та наполягав на задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що закінчення строків давності, відповідно до вимог ст. 49 КК України, є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності підлягає до задоволення в повному обсязі.

Розглядаючи зазначене клопотання суд не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, а тому суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованого злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, тому кримінальне провадження щодо нього, у зв`язку з викладеним, підлягає закриттю.

Разом із цим, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди такого на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Саме таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 26 березня 2020 (справа №730/67/16-к).

28 квітня 2021 року у цьому кримінальному провадженні законний представник потерпілого ОСОБА_6 пред`явила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який прийнятий до розгляду судом.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 10 серпня 2021 у справі №161/694/20.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому (законному представнику потерпілого) пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 Цивільного кодексу України, якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.

Щодо вирішення процесуальних витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 1 статті 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Згідно положень п. 13 ч. 1 статті 368, п. п. 1, 2 ч. 4 статті 374 КПК питання щодо процесуальних витрат вирішується судом при ухваленні вироку.

Кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості стягнення судових витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито, тому всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, покладаються на державу.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, наведеною в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року (справа № 758/2420/17, провадження № 51-6496ск18), в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 листопада 2021 року (справа № 149/83/21, провадження № 51-4371км21), в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 березня 2021 року (справа № 592/10225/19, провадження № 51-4499ск20).

Керуючись ст.ст. 128, 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого та захисника - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності - звільнити від кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 15.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1