Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7441/23
Провадження № 1-кп/332/190/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000410 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, є стрільцем-помічником гранатометника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання - солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді стрільця - помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10 листопада 2023 року, приблизно o 11-00 годині, перебуваючи у місці несення служби - в місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану), у присутності командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_6 , який відповідно до вимог ст. ст. 29, 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, є для нього начальником за службовим становищем та військовим званням, та інших військовослужбовців зазначеної військової частини, відкрито відмовився виконувати наказ командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_6 , направлений на реалізацію бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 №10/4/499дск від 09.11.2023 щодо необхідності здійснення посилення позицій спостережного пункту №3 «ПУМА» стрільцем-помічником гранатометника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти солдатом ОСОБА_5 , із завданням висунутись та зайняти вказану позицію, в готовності до ведення оборонного бою та відбиття атаки противника у складі стрілецького відділення, хоча об`єктивно міг та зобов`язаний був виконати цей наказ

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування 12.12.2023 між прокурором, якому в порядку ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_5 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 402 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 62 КК України, у виді 1 року тримання у дисциплінарному батальйоні. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та захист в судовому засіданні також просили угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000410 угоду про визнання винуватості від 12.12.2023, укладену між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_5 позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його поміщення до дисциплінарного батальйону.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1