Справа № 135/113/24
Провадження № 1-кп/135/37/24
ВИРОК

іменем України

05.02.2024 року м.Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 01 січня 2024 року, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Тростянецького району Вінницької області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 влітку 2013 року з метою отримання та використання офіційного документа - посвідчення водія, яке надає право на керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В», «С», «С1», «D», «D1», «ВЕ», «С1Е» знаходячись неподалік «Промислового ринку 7 кілометр» в м. Одеса, Одеської області домовився із невстановленою в ході досудового розслідування особою про те, що вона за грошову винагороду у розмірі 200 доларів (США) виготовить ОСОБА_2 підроблене посвідчення водія на його ім`я.

У подальшому, в літню пору 2013 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись неподалік «Промислового ринку 7 кілометр» в м. Одеса, Одеської області, передав невстановленій особі свої анкетні дані та фотокартку, таким чином здійснив замовлення на виготовлення на його ім`я підробленого посвідчення водія, цього ж дня через деякий час очікування, передавши невідомій особі грошові кошти у сумі 200 доларів (США), отримав завідомо підроблений документ із своїм зображенням та анкетними даними, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане Центром обслуговування м. Одеси УДАІ ГУМВС України у Одеській області від 21 серпня 2013 року, з відкритими категоріями «А», «В», «С», «С1», «D», «D1», «ВЕ», «С1Е», яке в подальшому мав намір використовувати під час керування транспортними засобами.

Так, 01 січня 2024 року о 10 год. 08 хв., ОСОБА_2 , рухаючись на транспорті марки ВАЗ моделі 2106, державний номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Петра Кравчика, що в м. Ладижин, Гайсинського району, Вінницької області, працівником сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», був зупинений. Під час перевірки документів ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документу, а саме посвідчення водія серії та номером НОМЕР_2 , що видане Центром обслуговування м. Одеси УДАІ ГУМВС України у Одеській області від 21 серпня 2013 року, достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання такого документу та що таке є підробленим, оскільки не видавалося та не посвідчувалося установою, яке має право видавати такі документи, про що йому достовірно відомо, з метою встановлення особи, на законну вимогу працівників поліції пред`явив їм дане посвідчення. Згідно висновку експерта №81/24-21 від 12 січня 2024 року бланк посвідчення водія НОМЕР_2 , виданий Центром обслуговування м. Одеси УДАІ ГУМВС України у Одеській області від 21 серпня 2013 року на ім`я ОСОБА_2 , не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. В посвідчення водія НОМЕР_2 вносились зміни.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

Згідно з ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Прокурор в порядку ст.302 КПК України звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, повністю згоден із встановленими під час дізнання обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, і у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ, та кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням обвинуваченого про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами та має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Виходячи з приписів ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, є кримінальним проступком.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні, є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, форму вини, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не працює, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити йому мінімальне покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Підстав для призначення іншого більш м`якого покарання ОСОБА_4 судом не встановлено, оскільки згідно обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження останній не працює.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124, 126 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення судового експерта для проведення судово-технічної експертизи №81/24-21 від 12 січня 2024 рокурозмірі 3 029 гривень 12 копійки.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/13/24 (провадження №1-кс/135/1/24) від 03 січня 2024 року.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до приписів ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368,370,374,382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку - 1 (один) рік, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту ухвалення вироку, а саме з 05 лютого 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення судового експерта для проведення судової експертизи №81/24-21 від 12 січня 2024 року розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області №135/13/24 (провадження №1-кс/135/1/24) від 03 січня 2024 року - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_2 серія та номер НОМЕР_2 , видане Центром обслуговування м. Одеси УДАІ ГУМВС України у Одеській області від 21 серпня 2013 року, яке зберігається у матеріалах кримінального провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 від 01 січня 2024 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1