ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року (кримінальне провадження №0000693),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000693 від 10.09.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 09.09.2023, а саме на: автомобіль марки «Mercedes», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що органом досудового розслідування доведено правові підстави для накладення арешту на майно, оскільки доведено, що вилучені речі мають значення речових доказів в даному кримінальному провадженні. Тобто на даній стадії досудового розслідування, з метою збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз, а також з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи слід накласти арешт на вказане в клопотанні слідчого майно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.Перш за все зазначає, що всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства України, ухвала слідчого судді постановлена без повідомлення і участі власника майна. Тому, на переконання апелянта, було порушено право на захист і внаслідок цього ОСОБА_8 не мав можливості надати відповідні пояснення, необхідні докази щодо необхідності користування автомобілем, оскільки ОСОБА_8 являється батьком шістьох дітей, проживає у селі, яке територіально віддалене від районного центру, а арештований транспортний є єдиним автомобілем у сім`ї. Крім того, ОСОБА_8 погоджується у будь-який час надати транспортний засіб для проведення експертиз, слідчих дій тощо.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що потерпілий всупереч ПДР сам виїхавши на зустрічну смугу руху здійснив наїзд на належний ОСОБА_8 транспортний засіб та внаслідок чого отримав несумісні із життям травми. Слідством не встановлено, що ОСОБА_8 якимось чином порушував ПДР, підозру йому не оголошено, в стані алкогольного сп`яніння він не був. Просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та поставити нову, якою відмовити повністю у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 09.09.2023, а саме на: автомобіль марки «Mercedes», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення представника власника майна, який апеляцію підтримав, думку прокурора, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дану вимогу процесуального закону при розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримано не було.

З матеріалів провадження вбачається, що володілець (власник) майна не був повідомлений про дату розгляду клопотання про арешт майна, який відбувся 14 вересня 2023 року, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що його було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання.

Таким чином, слідчий суддя, не повідомивши володільця (власника) майна про час, дату та місце розгляду клопотання і, при цьому 14 вересня 2023 року розглянувши це клопотання без його участі чи участі його представника, позбавив сторону захисту можливості висловити свою думку з приводу поданого клопотання, чим порушив вимоги ст. 172 КПК України.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону ст. 172 КПК України, на думку апеляційного суду є істотними в розумінні ст. 412 КПК України, а відтак і підставою для скасування судового рішення на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

У разі якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду та призначає новий розгляд у суді першої інстанції, відповідно до ст. 415 КПК України.

Зважаючи на те, що розгляд клопотання про арешт майна проведений з істотним порушенням кримінального процесуального закону, в апеляційній скарзі ставиться питання про її скасування, то ухвала слідчого судді від 14 вересня 2023 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду клопотання у суді першої інстанції.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року, якою накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 09.09.2023, а саме на: автомобіль марки «Mercedes», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , скасувати та призначити новий розгляд клопотання в суді першої інстанції.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: