Справа № 442/8460/23
Провадження № 1-кс/442/1540/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 (матеріали кримінального провадження №0001067 від 23.11.2023 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України), про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду в рамках кримінального провадження №0001067 від 23.11.2023 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майо.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 22.11.2023 приблизно о 16 год в приміщенні кімнати прийому передач у будинку побачень ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40», що на вул. Трускавецька, 70, м.Дрогобич Львівської області, молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки ОСОБА_5 під час огляду передачі, яку надала ОСОБА_6 для засудженого ОСОБА_7 , серед продуктів харчування, зокрема у вмісті пачки грибного соусу ТМ «Торчин» було виявлено поліетиленовий згорток з вмістом овальної форми таблетки з надписом на одній із сторін «В-8».

Того ж дня проведено огляд місця події, відповідно до якого оглядалося приміщення кімнати прийому передач у будинку побачень ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40», що на вул. Трускавецька, 70, м.Дрогобич Львівської області в ході якого виявлено одну пачку грибного соусу ТМ «Тартар» у вмісті якої знаходився поліетиленовий згорток з вмістом овальної форми таблетки з надписом на одній із сторін «В-8», який поміщено в паперовий згорток та опечатано у сейф-пакет PSP 1145031; фрагмент полімерного пакету, який опечатано у паперовий конверт; заяву виконану кульковою ручкою чорного кольору на аркуші паперу формату «А-5» від імені ОСОБА_6 від 22.11.2023 про здійснення передачі засудженому ОСОБА_7 , яку опечатано у сейф-пакет PSP 1145029; чохол з шкірзамінника чорного кольору із надписом «Ford» з вмістом паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_1 та паспортом громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_2 , які опечатано у сейф-пакет PSP 1145030. Цього ж дня, вказані речі з місця події вилучено та 23.11.2023 визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.І ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У ч.2 ст. 168 КПК зазначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч.І ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до 4.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Старший слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.

Неявка учасників судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження №0001067 від 23.11.2023 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України.

Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на майно, матиме вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечен ня збереження речових доказів, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на поліетиленовий згорток з вмістом овальної форми таблетки з надписом на одній із сторін «В-8», який поміщено в паперовий згорток та опечатано у сейф-пакет PSP 1145031; фрагмент полімерного пакету, який опечатано у паперовий конверт; заяву виконану кульковою ручкою чорного кольору на аркуші паперу формату «А-5» від імені ОСОБА_6 від 22.11.2023 про здійснення передачі засудженому ОСОБА_7 , яку опечатано у сейф-пакет PSP 1145029; чохол з шкірзамінника чорного кольору із надписом «Ford» з вмістом паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_1 та паспортом громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_2 , які опечатано у сейф-пакет PSP 1145030, які виявлено та вилучено 22.11.2023 під час огляду місця події в приміщенні кімнати прийому передач у будинку побачень ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40», що на вул. Трускавецька, 70, м.Дрогобич Львівської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1