Справа № 132/2994/23
Провадження №1-кп/132/395/23
Вирок

Іменем України

20 листопада 2023 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 11 вересня 2023 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Брицьке Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 - в травні 2014 року (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено), замовивши у невстановленої органом досудового розслідування особи через мережу Інтернет виготовлення завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста, та отримавши через ТОВ «Нова Пошта» на дане замовлення підроблений офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 23.05.2014 року ІДТН в Одеській області на його ім`я, з правом керування тракторами та машинами категорії «А1», «А2», «В», «D1», «D2», «Е1», «Е2», усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не дотримався встановленого законодавством України порядку отримання та використання посвідчення водія, з травня 2014 року розпочав використовувати його під час керування транспортними засобами. Так, ОСОБА_3 - 11.09.2023 року о 17год.20хв. керуючи колісним трактором марки «CASE IH CVX 1195», номерний знак « НОМЕР_2 », та рухаючись по автодорозі, розташованій по вулиці І.Мазепи в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, у відповідності до положень статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений інспекторами сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за порушення Правил дорожнього руху. На вимогу працівників поліції пред`явити документ, який посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності у нього права керування трактором, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пред`явив, тим самим використав, підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії № НОМЕР_3 , виданого 23.05.2014 року ІДТН в Одеській області на його ім`я, з правом керування тракторами та машинами категорії «А1», «А2», «В», «D1», «D2», «Е1», «Е2», бланк якого згідно висновку експерта № 5649/23-21 від 21.09.2023 року, не відповідає встановленим зразкам аналогічних документів, які перебувають в офіційному обігу на території України.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 06.11.2023 року у справі № 132/2994/23, звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 11 вересня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Продовжено розгляд кримінального провадження № 0000074 від 11 вересня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши, що в травні 2014 року через мережу Інтернет, у невідомої особи, замовив за плату виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, з метою використання його у власних цілях. Отримавши на дане замовлення через ТОВ «Нова Пошта» бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого 23.05.2014 року ІДТН в Одеській області на його ім`я, з правом керування тракторами та машинами категорії «А1», «А2», «В», «D1», «D2», «Е1», «Е2», він розпочав його використовувати з травня 2014 року. Керуючи 11.09.2023 року о 17год.20хв. трактором, та рухаючись по вулиці І.Мазепи в місті Калинівка, він був зупинений працівниками поліції, які запропоновали йому пред`явити документ, який посвідчує право керування даним транспортним засобом. На дану вимогу, він надав підроблене посвідчення тракториста-машиніста, яке було вилучене працівниками поліції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Прокурор ОСОБА_7 у своїй промові, під час виступу у судових дебатах, просила визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850грн.00коп.

За роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України за класифікацією відноситься до кримінального проступку.

Згідно відомостей персонально-довідкового обліку, отриманих з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про притягнення осіб до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України від 25.09.2023 року, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000074 від 11 вересня 2023 року, ОСОБА_3 має середньо-спеціальну освіту, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працевлаштований.

Як вбачається з довідки про склад сім`ї, виданої 19.09.2023 року Брицьким старостинським округом Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу його сім`ї входять та з ним разом проживають: дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За довідкою-характеристикою, виданою 19.09.2023 року Брицьким старостинським округом Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони. Заяв та/або скарг на порушення громадського порядку щодо ОСОБА_3 не надходило. Компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє.

Як слідує з листа КНП «Липовецька міська лікарня» Липовецької міської ради від 20.09.2023 року № 618, ОСОБА_3 за медичної допомогою до лікарів психіатра та нарколога не звертався та на диспансерному обліку не перебуває.

Органом досудового розслідування в обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , що передбачена статтею 66 КК України, є щире каяття.

Статтею 66 КК України визначено, що при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: 1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; 2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; 2-1) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; 3) вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; 4) вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності; 5) вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; 6) вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; 7) вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого; 8) вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності; 9) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випадках, передбачених цим Кодексом. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 року у справі № 156/98/18 (провадження № 51-9408км18), наведений у статті 66 КК України перелік не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, й інші обставини, не зазначені у цій статті. Ними, зокрема, можуть бути: вчинення злочину вперше; визнання вини особою, що вчинила злочин; молодий вік цієї особи; позитивна характеристика за місцем праці; навчання чи проживання; стан її здоров`я; наявність малолітніх дітей чи інших осіб на її утриманні та інше.

За рекомендаціями, викладеними в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 роз`яснено, що визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

З урахуванням вищезазначених вимог закону та роз`яснень щодо застосування його норм, суд ретельно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість визнання обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 : визнання вини; щире каяття; позитивне характеризування за місцем проживання; наявність двох малолітніх дітей на утриманні.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , що визначені статтею 67 КК України, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Частина 4 статті 358 КК України визначає, що використання завідомо підробленого документа - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру діяння, обстановки, способу, місця, часу його вчинення, наявності пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченого, суд погоджується з позицією прокурора та вважає, що ОСОБА_3 необхідно визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850грн00коп.

Дане покарання на думку суду, відповідатиме вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, є відповідним вчиненим кримінальним правопорушенням, а також за своїм видом та розміром - необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування кримінального провадження, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії № НОМЕР_3 , виданого 23.05.2014 року ІДТН в Одеській області на ім`я ОСОБА_3 , яке згідно постанови старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_11 від 11.09.2023 року, визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження посвідчення тракториста-машиніста серії № НОМЕР_3 , виданого 23.05.2014 року ІДТН в Одеській області на ім`я ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 13.09.2023 року у справі № 132/2795/23, був накладений арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 13.09.2023 року у справі № 132/2795/23.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За роз`ясненнями п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку судово-технічної експертизи №5649/23-21 від 21.09.2023 року, у розмірі 3345грн.72коп., підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850грн.00коп.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування кримінального провадження, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії № НОМЕР_3 , виданого 23.05.2014 року ІДТН в Одеській області на ім`я ОСОБА_3 , яке згідно постанови старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_11 від 11.09.2023 року, визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 13.09.2023 року у справі № 132/2795/23, на посвідчення тракториста-машиніста серії № НОМЕР_3 , виданого 23.05.2014 року ІДТН в Одеській області на ім`я ОСОБА_3 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судово-технічної експертизи № 5649/23-21 від 21.09.2023 року у розмірі 3345грн.72коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя