КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2023 року відмовлено в задоволені скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а такими є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. Проте зміст заяви Міністерства юстиції України від 21 вересня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення, в розумінні ст.ст. 2, 11 КК України, не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним, а тому, вважаючи, що в уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, не виникло обов`язку внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за такою заявою, відмовив у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді представник ______________________________________

Справа №11-сс/824/952/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України, визнати дії керівника другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей за заявою Міністерства юстиції України від 21 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, протиправними та зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, внести відомості за заявою Міністерства юстиції України про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що 21 вересня 2023 року Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення.

У своїй заяві від 21 вересня 2023 року Міністерство юстиції України повідомляло про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України, вчинених невстановленими особами органів державної влади (правоохоронних органів) відносно громадянина ОСОБА_8 , в результаті яких державному бюджету України було завдано збитків (істотної шкоди), внаслідок виплати громадянину ОСОБА_8 відшкодування в розмірі 182691,44 грн. на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вітько та інші проти України», в якому Суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_8 свідчить про порушення Державою Україна ст.ст. 3, 13 Конвенції, у зв`язку з неналежними умовами тримання під вартою та відсутністю ефективного засобу юридичного захисту стосовно цих скарг, та зобов`язав сплатити заявнику 4 700 євро відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2006 року № 784 «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено обов`язок Міністерства юстиції України як органу, відповідального за забезпечення представництва України в Європейському суді та координацію виконання його рішень, звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду.

Порядком організації роботи щодо відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08 листопада 2011 року № 3280/5, передбачено, що якщо особами, дії (бездіяльність) яких призвели до прийняття Європейським судом рішення проти України, є посадові особи органів державної влади, органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, Міністерство юстиції України готує та подає заяву до відповідних компетентних слідчих органів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснення досудового розслідування та притягнення до відповідальності таких осіб.

З огляду на те, що Європейський суд з прав людини виносить рішення проти держави, а не конкретних фізичних/юридичних осіб та встановлює порушення Конвенції, яка є частиною національного законодавства України, Міністерство юстиції України не має можливості встановити внаслідок чиїх саме дій завдано збитків Держаному бюджету України та більш конкретні обставини вчинення вказаних дій.

Водночас, відомості про підстави та правове обґрунтування винесення Європейським судом рішень проти Держави України у вказаній справі викладені безпосередньо в самому тексті, автентичний перелік якого було додано до заяви.

У якості додатків до заяви від 21 вересня 2023 року про призначення кримінального правопорушення, Міністерством юстиції України було надано Державному бюро розслідувань всі наявні документи, які могли бути використані ним в якості доказів.

З огляду на особливий характер правовідносин, будь-яких інших обставин про вчинення кримінальних правопорушень, окрім викладених в поданій заяві, Міністерство юстиції України не має та не може мати. Відтак, обставини про вчинення кримінальних правопорушень, які викладені Міністерством юстиції України є виключними та достатніми для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та належного проведення досудового розслідування.

На переконання апелянта, Міністерством юстиції України в своїй заяві було зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення (відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення), які є хоч і неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та належного проведення досудового розслідування.

При цьому для перевірки відомостей, зазначених в цій заяві та остаточної кваліфікації кримінального правопорушення необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушень. Проте проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту ухвали вбачається, що як слідчий суддя, так і особа, чия бездіяльність оскаржується, здійснили поверхневий та абсолютно формальний аналіз заяви Міністерства юстиції України без вивчення в повному обсязі доданих матеріалів та доказів у якості додатків, внаслідок чого незаконно відмовлено у задоволенні скарги, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України.

Також апелянт просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що копію ухвали Міністерство юстиції України отримало 08 грудня 2023 року та станом на дату подання апеляційної скарги в Єдиному державному реєстрі судових рішень оскаржувана ухвала не оприлюднювалася.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, а тому враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги і клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Пропущений строк, згідно положень ст. 399 КПК України, підлягає поновленню, якщо суд апеляційної інстанції, за заявою особи, знайде підстави для цього.

Враховуючи ті обставини, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2023 року була постановлена без участі сторін, а її копія на адресу Міністерства юстиції України надійшла 08 грудня 2023 року, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про поважність причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість постановленого слідчим суддею рішення, то колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з наданих матеріалів, до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва представником Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 було подано скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, зі змісту скарги та самої заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.09.2023 року вбачається, що підставою для звернення Міністерства юстиції України до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, із заявою про вчинення кримінального правопорушення послугувало рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вітько та інші проти України», згідно якого, заява ОСОБА_8 свідчить про порушення Державою Україна ст.ст. 3, 13 Конвенції, у зв`язку з неналежними умовами тримання під вартою та відсутністю ефективного засобу юридичного захисту стосовно цих скарг, а відтак, Європейський суд з прав людини зобов`язав сплатити заявнику 4 700 євро відшкодування моральної та матеріальної шкоди, які еквівалентні 182 691,44 грн. Вказані обставини, на думку Міністерства юстиції України свідчать про наявність в діях невстановлених осіб органів державної влади (правоохоронних органів) ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 367 КК України, оскільки виплачені кошти за рішенням Європейського суду з прав людини є збитками Державного бюджету України, які в сто і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

За таких обставин заявник просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, здійснити досудове розслідування та встановити осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких Європейським судом прийнято рішення проти України, з метою можливості подання Міністерством юстиції України позову до винної особи.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2023 року у задоволенні вказаної скарги було відмовлено, мотивувавши своє рішення тим, що заява Міністерства юстиції України від 21 вересня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення, в розумінні ст.ст. 2, 11 КК України, не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

З висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, виходячи з наступних обставин.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Наведені у заяві Міністерства юстиції України обставини, не є відомостями, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 367 КК України. Вказана заява взагалі не містить фактів, які б вказували на вчинення будь-якою посадовою особою органів державної влади, органів досудового розслідування, прокуратури або суду протиправних дій, тобто в ній не вказано короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а є лише формальне посилання на рішення Європейського суду з прав людини без розкриття змісту наявних порушень, які кримінальним законом можуть бути віднесені до кримінально-караних діянь. Водночас лише виплата коштів з Державного бюджету України на відшкодування матеріальної і моральної шкоди за рішенням Європейського суду з прав людини не є тим спричиненням збитків державі в розумінні закону про кримінальну відповідальність.

У зв`язку із зазначеним, заява Міністерства юстиції України від 21.09.2023 року не є заявою про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст. 214 КПК України. Таким чином, невнесення по цій заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є бездіяльністю, про яку зазначає апелянт.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2023 року, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак, апеляційна скарга представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити представнику Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2023 року, якою відмовлено в задоволені скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3