Справа № 166/1051/20
Провадження № 1-кс/170/20/23

У Х В А Л А
про відмову в задоволенні заяви про відвід судді
02 листопада 2023 року смт Шацьк
Ратнівський районний суд Волинської області здійснює вказане кримінальне провадження (судова справа №166/1051/20), головуючий суддя ОСОБА_6 . Потерпілим у кримінальному провадження є Волинська митниця ДФС.
22.12.2022 захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 подав у вказаному кримінальному провадженні заяву від 21.12.2022 від про відвід судді Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_6 .
Волинський апеляційний суд ухвалою від 03.10.2023 направив матеріали вказаної заяви про відвід судді ОСОБА_6 на розгляд до Шацького районного суду Волинської області. Протоколом автоматичного визначення судді від 12.10.2023 заяву передано на розгляд судді ОСОБА_1 (судова справа №166/1051/20, провадження №1-кс/170/20/23).
Заяву про відвід судді захисник обґрунтував тим, що у провадженні Ратнівського районного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 5 ст. 27 ст. 356 КК України. Захисник стверджує про існування підстав для відводу судді, у зв`язку з обставинами, що викликають у нього сумнів у неупередженості судді. Захисник повідомляє, що суддя ОСОБА_6 в судовому засіданні 15.12.2022 відмовила у задоволенні його клопотання про накладення грошового стягнення на потерпілого, який належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причину неприбуття суд не повідомив. Рішення суду вмотивовано тим, що вирішення питання про обов`язкову участь потерпілого за правилами ст. 325 КПК України потребує з`ясування думки усіх учасників судового провадження, зокрема, обвинуваченого, який в судове засідання не прибув. Однак захисник вважає, що не з`ясування судом думки обвинуваченого щодо обов`язкової участі потерпілого в судовому розгляді не спростовує факту неодноразового невиконання потерпілим встановленого ст. 57 КПК України обов`язку прибувати на виклик суду та брати участь у судовому розгляді. Крім того, захисник стверджує, що неприбуття потерпілого не позбавляє суд можливості та права накласти на потерпілого грошове стягнення, у зв`язку з чим потерпілий, у разі незгоди зі стягненням, вправі клопотати перед судом про скасування ухвали про накладення стягнення. Проте суддя ОСОБА_6 постійно залишала поза увагою суду факт невиконання процесуальних обов`язків потерпілим, акцентуючи увагу суду лише на неприбутті в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_5 та заходах процесуального примусу, що можна застосувати до обвинуваченого (накладення грошового стягнення, здійснення приводу), які були до обвинуваченого неодноразово застосовані судом.
Захисник стверджує, що підготовче судове засідання 13.09.2022, 30.09.2022, 06.10.2022, 10.11.2022, 17.11.2022, 15.12.2022 відбулося буз участі представника потерпілого; про те, що потерпілий (його представник) не прибув у засідання, під час розгляду справи суд не зазначив; рішення про розгляд справи за відсутності потерпілого (його представника) суд не постановляв; про неприбуття та його причину потерпілий (його представник) суду не повідомляв, що підтверджується матеріалами справи, серед яких аудіо- та відеозаписи, а також постановленими у ці дні ухвалами суду.
Захисник також вказує, що обставиною, яка викликає у нього сумнів в упередженості судді ОСОБА_6 (напевно, захисник мав на увазі в неупередженості) є те, що усі ухвали про накладення на обвинуваченого грошового стягнення та застосування приводу обвинуваченого постановлені судом на підставі клопотань прокурора, заявлених ним в усній формі. Крім того, до клопотань прокурор не долучив копій матеріалів, якими він обґрунтовував свої доводи. Вказане свідчить про порушення прокурором вимог статей 141, 145 КПК України. Однак, незважаючи на це, суддя ОСОБА_6 , за відсутності потерпілого, неодноразово постановила рішення про накладення на обвинуваченого грошового стягнення та здійснення його приводу. На думку захисника, вказані обставини свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 не лише стосовно обвинуваченого, для якого вказані обставини мали негативні наслідки у виді накладених грошових стягнень та застосованих приводів, а й стосовно потерпілого, що проявилося в необґрунтованій та невмотивованій відсутності реакції судді відповідно до вимог закону на неприбуття на розгляд справи належним чином повідомленого потерпілого і, не виключено, в зацікавленості судді в неприбутті потерпілого. Жодного разу під час розгляду справи суддя ОСОБА_6 не запитала думку прокурора і захисника про можливість розгляду справи за відсутності потерпілого. Крім того, суддя ОСОБА_6 , з метою виклику обвинуваченого в суд, зверталася до ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області з проханням сприяти врученню обвинуваченому судової повістки та повідомити про розклад наступних судових засідань. Такі дії судді, на думку захисника, як і встановлення графіку засідань (суддя встановила, що розгляд справи повинен відбуватися щочетверга аж до завершення її розгляду), закон не передбачає, тому ці дії викликають у захисника сумнів у неупередженості судді стосовно обвинуваченого та інших учасників судового провадження, що, на думку захисника, виключає подальше об`єктивне здійснення суддею ОСОБА_6 правосуддя у вказаній справі. Тому захисник просить, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів обвинуваченого, задовольнити клопотання про відвід судді ОСОБА_6 , передати справу на розгляд іншому складу суду.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 подану ним заяву про відвід судді ОСОБА_6 підтримав, просив відвід судді задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 просив у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 відмовити, заяву захисника вважає безпідставною та необґрунтованою.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, особисто заяв, клопотань суду не подав. Захисник стверджував, що позиція сторони захисту щодо відводу судді ОСОБА_6 є узгодженою. Станом на день проведення судового засідання з розгляду заяви про відвід, тобто 02.11.2023, відомості про вручення обвинуваченому судової повістки, надісланої на вказану в матеріалах провадження адресу місця його проживання, в суду були відсутні. Однак захисник суду повідомив, що він особисто надіслав ОСОБА_5 через застосунок WhatsApp копію заяви про відвід судді та фотокопію повідомлення Шацького районного суду Волинської області про дату, місце і час розгляду 02.11.2023 заяви про відвід судді. Вказане повідомлення обвинуваченому доставлено і було прочитане. Крім того, за вказаних обставин і прокурор, і захисник, з метою забезпечення оперативності розгляду заяви, не заперечували проти завершення розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_6 без участі обвинуваченого ОСОБА_5 та представника потерпілого, вважають що за таких обставин права обвинуваченого та потерпілого порушені не будуть.
Належним чином повідомлена про судове засідання суддя ОСОБА_6 пояснень з приводу заяви захисника про її відвід суду не надала.
Належним чином повідомлений потерпілий представника в судове засідання не направив, пояснень, заяв, клопотань щодо заяви захисника про відвід судді не подав.
Вивчивши заяву захисника про відвід судді, проаналізувавши доводи заяви, ознайомившись з матеріалами судової справи №166/1051/20, суддя дійшов висновку, що в задоволенні заяви захисника про відвід судді слід відмовити повністю за такими підставами.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. На підставі положень ч. 5 ст. 82 цього кодексу, за аналогією закону, якщо після задоволення відводів (самовідводів) у цьому ж суді немає іншого судді, який може розглянути заяву про відвід судді, то вирішується питання про передання заяви про відвід судді до іншого суду в порядку, передбаченому цим кодексом.
Під час розгляду заяви про відвід судді встановлено, що вона обґрунтована фактично обставинами, що свідчать про незгоду захисника з процесуальними рішеннями головуючого у справі №166/1051/20 судді ОСОБА_6 під час підготовчого провадження, яке триває з 08.08.2022 до цього часу. Вказані у заяві процесуальні рішення суддя ОСОБА_6 постановила у зв`язку з неприбуттям в підготовче судове засідання обвинуваченого і представника потерпілого. Заява про відвід судді ОСОБА_6 надійшла в Ратнівський районний суд Волинської області 22.12.2022. За весь цей період підготовчого провадження обвинувачений ОСОБА_7 в жодне підготовче судове засідання не прибув. При цьому його захисник адвокат ОСОБА_4 брав участь в судових засіданнях. Більше того, вказана судова справа за обвинуваченням ОСОБА_5 перебуває у провадженні Ратнівського районного суду Волинської області (зокрема, і в іншому складі суду) ще з 01.10.2020 року. Підготовче провадження жодного разу завершено не було. В жодному підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 присутній не був.
Заяву про відвід судді захисник подав під час підготовчого судового засідання. Обґрунтовуючи заяву, захисник детально виклав обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, що пов`язані з його участю у судовому розгляді. Поряд з цим захисник жодним словом не обмовився про систематичне невиконання процесуальних обов`язків та неприбуття його підзахисного, обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчі судові засідання, що суд призначав у період з 01.10.2020 до 22.12.2022 (дня надходження в суд заяви про відвід судді ОСОБА_6 ), зокрема і з 08.08.2022, коли справу було передано для розгляду суду під головуванням судді ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Стаття 42 КПК України визначає права та обов`язки обвинуваченого, серед яких вказано обов`язок: прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.
Статті 56, 57, 58 КПК України визначають права й обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, у тому числі, представника потерпілого-юридичної особи. Аналогічний обов`язок прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд, закон містить і для потерпілого.
За змістом ст. 3 КПК України, яка містить визначення основних термінів Кодексу, учасниками судового провадження є, зокрема, сторони кримінального провадження, тобто сторона обвинувачення та сторона захисту, і потерпілий та його представник. Судове провадження це кримінальне провадження в суді першої інстанції, яке включає, зокрема, підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення.
Поряд з цим стаття 318 КПК України, що визначає строки і загальний порядок судового розгляду, передбачає, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом (до яких кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 законом не віднесено). У судове засідання суд викликає потерпілого та інших учасників кримінального провадження.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що участь обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому розгляді є обов`язковою, у той час як за умови належного повідомлення потерпілого про дату, місце і час розгляду справи, зокрема, про підготовче судове засідання, розгляд може бути проведено судом за відсутності потерпілого та його представника.
Стаття 321 КПК України визначає, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
Якщо в судове засідання за викликом не прибув обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд на підставі ч. 1 ст. 323 КПК України відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.
У той же час, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати усі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.
На підставі ч. 2 ст. 134 КПК України суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
З огляду на вимоги закону, участь обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому розгляді є обов`язковою. У той же час відомості про вирішення на підставі вимог ст. 325 КК України питання про обов`язкову участь потерпілого, у тому числі під час підготовчого судового засідання, у матеріалах судової справи відсутні.
Тому суд зобов`язаний вживати заходи до прибуття обвинуваченого в судове засідання, оскільки його участь у судовому розгляді в силу закону є обов`язковою. У той же час можливість проведення судового розгляду за відсутності потерпілого (його представника) суд має право розглядати у кожному окремому випадку, залежно від того, чи можливо без потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у тому числі під час підготовчого судового провадження, що передбачено положеннями статті 325 КПК України. Однак з урахуванням того, що обвинувачений жодного разу за викликом суду не прибув, суд був позбавлений можливості вирішити питання про обов`язкову участь потерпілого в судовому розгляді, оскільки для цього згідно з вимогами статті 325 КПК України необхідно заслухати думку усіх учасників судового провадження. Тому посилання захисника на те, що суд неправомірно не вживав заходи впливу до потерпілого через його неодноразові неприбуття в підготовче судове засідання є безпідставними.
Статті 141 та 145 КПК України визначають порядок заявлення клопотань про здійснення приводу та про накладення грошового стягнення під час досудового розслідування, тому посилання захисника на порушення головуючим суддею ОСОБА_6 вказаних вимог закону під час здійснення судового розгляду є безпідставними. Крім того положення КПК України, що визначають порядок здійснення приводу та накладення грошового стягнення на учасників провадження під час судового розгляду не містять вимоги щодо обов`язкової письмової форми клопотань про застосування цих заходів. Тому посилання захисника на порушення суддею ОСОБА_6 вимог закону внаслідок розгляду таких клопотань, заявлених прокурором в усній формі, є безпідставними та необґрунтованими.
Крім того, відповідно до положень КПК України суд зобов`язаний роз`яснити учасникам судового розгляду їх процесуальні права та обов`язки, а також сприяти учасникам за їх клопотаннями у реалізації таких прав і виконанні обов`язків. Крім того суд має обов`язок забезпечити судовий розгляд кримінального провадження відповідно до вимог закону і в розумні строки. У зв`язку з цим, суд може сприяти стороні обвинувачення у забезпеченні прибуття в судове засідання обвинуваченого, участь якого в судовому розгляді є обов`язковою. Крім того в умовах значного навантаження у роботі суду, прокурорів, захисників планування судових засідань є не лише доцільним, а й необхідним, з метою оперативного судового розгляду та забезпечення дотримання прав усіх учасників судового розгляду та гарантованого їм законом права на вирішення справи в розумні строки.
Тому посилання захисника на порушення суддею ОСОБА_6 вимог закону внаслідок її сприяння забезпеченню прибуття в судове засідання обвинуваченого, який систематично порушував свої процесуальні обов`язки, а також порушення закону внаслідок установлення суддею графіку судових засідань, є безпідставними і необґрунтованими.
Такі дії судді ОСОБА_6 свідчать про належне виконання нею своїх обов`язків та вжиття заходів з метою вирішення справи у розумні строки. Адже обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 надійшов на розгляд суду ще 01.10.2020, і підготовче провадження у судовій справі триває понад три роки.
Крім того, у разі незгоди учасників судового провадження з процесуальними рішеннями головуючого судді, які оскарженню не підлягають, такі учасники мають право викласти свої заперечення щодо указаних рішень в апеляційній скарзі на рішення по суті кримінального провадження.
Статтею 75 КПК України встановлено перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді. Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Стаття 80 КПК України, зокрема, визначає, що за підставами, передбаченими ст. 75 цього кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Статус судді передбачає виконання ним обов`язків та забезпечує судді певні гарантії. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику. Незалежність судді означає, що при здійсненні своїх повноважень він керується тільки законом і ніхто не має права давати йому будь-які вказівки або прямим чи непрямим способом впливати на нього. Суддя має бути незалежним, у тому числі від впливу урядових чиновників, засобів масової інформації, громадської думки, впливу членів родини тощо.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Тому безсторонність суду, зміст якої полягає у відсутності упередженості або необ`єктивності, є однією з гарантій, покликаних забезпечити загальну справедливість судового провадження. Дотримання її відповідно до усталеної практики ЄСПЛ встановлюється за двома критеріями: суб`єктивним та об`єктивним.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Безсторонність за суб`єктивним критерієм означає, що суддя не виявляв особистої упередженості або зацікавленості у результатах розгляду справи. Особиста безсторонність суду презюмується, поки з урахуванням поведінки та/або особистих переконань конкретного судді не буде доведено протилежного.
Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява №7577/02) зазначено, що безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто, жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
Тобто неупередженість суду є однією з фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, повинен бути вмотивованим. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Отже, для вирішення питання щодо відводу судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано. Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Відповідно до пункту 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів, а згідно з пунктом 2.5, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких прикладів відноситься якщо: 1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; 2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; 3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі. В коментарях до Бангалорських принципів поведінки суддів від 2007 року, розміщених на офіційному сайті Ради суддів України, зазначено, що особисті цінності, яких дотримується суддя, його світогляд чи уявлення про закон не можуть вважатися упередженістю. Той факт, що суддя має певну загальну думку щодо правового чи соціального питання, яке безпосередньо стосується справи, не позбавляє його/її права розглядати справу.
Отже для вирішення питання про наявність законних підстав побоюватись, що конкретний суддя не є неупередженим, точка зору будь-якого «стороннього спостерігача» безумовно важлива, проте не повинна мати вирішального значення з огляду на те, що суспільство є неоднорідною сукупністю осіб з різними віком, освітою та культурою, майновим та соціальним станом, уявленнями про життєві цінності зокрема, що унеможливлює в принципі врахування різноманітних інтересів якогось умовного «спостерігача». Статтею 8 чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд) встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.
Проаналізувавши викладені у заяві про відвід обставини у їх сукупності, суддя вважає, що існування об`єктивних обставин, які б обґрунтовано свідчили про упередженість судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , що унеможливлювало б прийняття нею об`єктивного судового рішення, не встановлено. Факти, зазначені в заяві про відвід судді, за умови систематичного неприбуття обвинуваченого в підготовче судове засідання та неповідомлення суду про причини такого неприбуття, вжиття судом передбачених законом заходів для прибуття обвинуваченого, у тому числі застосування приводу обвинуваченого та накладення на нього грошового стягнення, а також відмова суду накласти грошове стягнення на потерпілого, не дають стороні захисту підстав стверджувати про упередженість та необ`єктивність судді, і не повинні викликати сумнівів у безсторонності суду.
Більше того, процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні під час судового розгляду обґрунтовано свідчить про відсутність у нього зацікавленості у розгляді судової справи в розумні строки, а, можливо, і про наявність у нього наміру зволікати судовий розгляд, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності та закінчення строків давності такого притягнення.
Матеріали судової справи №166/1051/20 та заяви про відвід судді не містять жодних даних про можливу необ`єктивність чи упередженість головуючого судді ОСОБА_6 . Не встановлено у справі й існування будь-яких особистих чи інших позапроцесуальних зв`язків судді ОСОБА_6 зі службовими особами потерпілого-юридичної особи, службовими особами, що виконували привід обвинуваченого та/або іншими особами, які заінтересовані у результатах вирішення судової справи. Суддя діяла виключно у межах своїх повноважень, на виконання своїх обов`язків з відправлення правосуддя.
Жодних підстав для обґрунтованого припущення протилежного поведінка судді і зміст постановлених нею процесуальних рішень не дають.
З огляду на викладене суддя вважає заяву захисника про відвід судді ОСОБА_6 необґрунтованою в повному обсязі, а відвід судді невмотивованим. Тому у задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 75, 80, 81, 372, 376 КПК України, суддя
п о с т а н о в и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду складено 07.11.2023.
Суддя /підпис/ ОСОБА_1 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області ОСОБА_1