1Справа № 335/6659/23 1-кп/335/729/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000888 від 05.06.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 1) 22.11.2005 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. Даних про звільнення немає; 2) 03.10.2011 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 345, 71 КК України приєднавши покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2005 остаточно визначено покарання у виді позбавленні волі строком 1 рік 11 місяців 10 днів. Звільнений 05.01.2012 у зв`язку з відбуттям терміну покарання; 3) 03.07.2012 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 4) 04.10.2012 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.309, ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2012 та визначено остаточне покарання у виді позбавленні волі строком 2 роки 1 місяць; 5) 04.12.2012 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання покаранням за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2012 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць. Звільнений 26.06.2014 на підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію в 2014 році»; 6) 15.04.2020 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна; 7) 16.08.2022 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2020 та остаточно визначено покарання виді 7 років 10 місяців 14 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, початок строку відбування з 09.09.2018. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування строк попереднього ув`язнення за період з 09.09.2018 по 16.08.2022 та ухвалено рахувати покарання повністю відбутим, звільнений з-під варти з зали суду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став та скоїв аналогічний злочин за наступних обставин. Так, 05.06.2023 приблизно о 13.05 год., ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, проник на територію заводу АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57, та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти майно, що належить АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», а саме одну побутову алюмінієву шафу, вартість якої, відповідно до висновку експерта від 07.07.2023 становить 763 грн. 40 коп. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 намагався винести викрадене майно з території заводу, але був зупинений працівниками підприємства АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», тобто з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Таким чином, ОСОБА_4 намагався спричинити АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» матеріальну шкоду на загальну суму 763 грн. 40 коп..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному злочині винуватим себе визнав повністю, пояснив, що 05.06.2023 він вирішив знайти якийсь металобрухт для подальшої його реалізація та отримання коштів на свої потреби. Задля цього він прийшов до території заводу АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», пройшов через хвіртку у заборі, яка не була зачинена, підійшов до приміщення цеху, яке майже зруйноване, увійшов до нього та побачив там металеву шафу. Надалі вирішив її взяти та здати на прийом металобрухту. В той час як він намагався підійняти цю шафу щоб потім винести з приміщення цеху його помітили охоронці підприємства та затримали на місці. Затим вони викликали поліцію. До моменту приїзду поліції він не пручався, опір охоронцям не чинив, а просто чекав разом з ними поліцейських на території комбінату. Той рюкзак, який був вилучений з місця події йому не належить, як і документи, що знаходилися в ньому. Вказав, що щиро жалкує про скоєне, наразі розкаявся та зробив відповідні висновки, після звільнення з-під варти він відразу знайшов роботу та намагається утримувати свою сім`ю. Просив його суворо не карати, прийняти до уваги те, що шкода підприємству не була завдана, майно було відразу повернуте.

Представник потерпілого АТ «ЗАлК» ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що з боку охорони підприємства надійшла службова записка про те, що при обході території комбінату був виявлений чоловік, який намагався викрасти шафу, але був затриманий та була викликана поліція. Охоронці самі виявили правопорушника і припинили його дії. Оскільки приймаючи до уваги, що підприємство працює з небезпечними речовинами, то його територія має огорожу та охороняється. Як саме обвинувачений проник на територію комбінату в службовій записці не повідомлялося та йому не відомо. Враховуючи обставини самого правопорушення вважає, що фактично підприємству не було завдано ніякої шкоди, шафу відразу повернули уповноваженій особі підприємства та і вартість такого майна є незначною. Наразі будь-яких претензій до обвинуваченого підприємство немає, цивільний позов не заявлявся, оскільки шкода відшкодована повністю шляхом повернення майна, яке намагалися викрасти.

Крім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_4 підтверджується:

-витягом з ЄРДР № 0000888 від 05.06.2023, відповідно до якого за заявою АТ «ЗАлК» були внесені відомості ро злочин щодо викрадення металевих виробів з території підприємства (а.с.61-62);

-протоколом огляду місця події від 05.06.2023, який проводився за згоди уповноваженої особи АТ «ЗАлК» головного інженера ОСОБА_7 , з додатками, відповідно до якого об`єктом огляду була ділянка місцевості, яка знаходиться біля приміщення охорони на території АТ «Запорізький алюмінієвий виробничий комбінат» за адресою: вул. Північне шосе, буд. 57, м. Запоріжжя. В цьому місці знаходився чоловік, який назвався як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пояснив, що він заліз на територію комбінату в пошуках металевих предметів, які можна здати на металобрухт та виручити кошти для прожиття. Для цього він зайшов в один з цехів підприємства, де знайшов металеву шафу, але коли він намагався її підійняти його затримала охорона. Далі ОСОБА_4 вказав на місце, де була металева шафа та яку він намагався підійняти, коли його виявили охоронці. Також біля ОСОБА_4 знаходився рюкзак синього кольору, в якому містилися документі на ім`я ОСОБА_8 (а.с.65-75). Вилучену побутову алюмінієву шафу передали на відповідальне зберігання головному інженеру АТ «ЗАлК» ОСОБА_7 05.06.2023 (а.с.84);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.06.2023 з додатком у вигляді диску з відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_4 був затриманий 05.06.2023 о 13.05 год. на місці вчинення злочину, коли намагався викрасти металеву шафу на території АТ «ЗАлК» (а.с.77-81);

-висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/108-23/10451-ТВ від 07.07.2023, відповідно до якого ринкова вартість алюмінієвої побутової шафи, загальною масою 20 кг за ціною лому алюмінію, станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме 05.06.2023, складає 763, 40 грн. (а.с.88-92).

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у вчиненому, дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 05.06.2023 приблизно о 13.05 год., будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, проник на територію заводу АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57, та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти майно, що належить АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», а саме одну побутову алюмінієву шафу, вартість якої, відповідно до висновку експерта від 07.07.2023 становить 763 грн. 40 коп. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 намагався винести викрадене майно з території заводу, але був зупинений працівниками підприємства АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», тобто з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Таким чином, ОСОБА_4 намагався спричинити АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» матеріальну шкоду на загальну суму 763 грн. 40 коп.

Тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; ставлення обвинуваченого до вчиненого - вину визнав повністю, щиро кається у вчиненому; дані про особу обвинуваченого, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працюючий, але має тимчасові заробітки, має постійне місце проживання, раніше був судимий, розлучений, має сім`ю, виховує одну малолітню дитину, проживає разом з матір`ю, яка при її допиті в межах вирішення питання щодо запобіжного заходу вказала на те, що її син став виправлятися, перестав взагалі вживати наркотичні засоби, шукає заробіток та намагається допомагати як їй, та і його дочці.

Також суд враховує, позицію сторони обвинувачення та представника потерпілого щодо необхідної міри покарання.

Шкоду обвинуваченим фактично не завдано, речові докази, зокрема одна алюмінієва побутова шафа передані на відповідальне зберігання працівнику АТ «ЗАлК». Ринкова вартість такого майна визначена в розмірі 763,40 грн., що не є значною сумою. Представник потерпілого ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявляв.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому, оскільки обвинувачений як під час досудового розслідування та і в судовому засіданні визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, осуд своєї поведінки та бажання виправити ситуацію шляхом влаштування на роботу задля отримання коштів для своїх потреб.

Також, як обставина, яка пом`якшує покарання враховується активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає в тому, що ОСОБА_4 при затриманні не чинив опір, правдиво надав пояснення як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду, що дало можливість встановити істину по справі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами (ч. 2 ст. 50 КК України).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення незакінченого замаху, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, відсутність тяжких наслідків, вартість майна на яке здійснювалося посягання, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України з врахуванням положень ч. 3 ст. 15 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , той факт, що він провину свою визнав та розкаявся, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, які б його обтяжували, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, та інші обставини справи, зокрема фактичну відсутність завданої шкоди, повернення майна потерпілій стороні відразу на місці події, суд вважає, що його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням в силу ст.75 КК України.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_4 хоч і має попередні судимості, але за них він повністю поніс відповідне покарання та звільнений по його відбуттю. Останні були враховані при визначенні такої кваліфікуючої ознаки як повторність. Додатково суд вважає, що обвинувачений на цей час зробив відповідні висновки щодо своєї протиправної поведінки, став на шлях виправлення, намагається знайти роботу щоб мати стабільний дохід задля запобіганню необхідності отримувати блага від злочинів.

Також, враховуючи загальновідомий факт оголошеного воєнного стану, вік обвинуваченого, його задовільний стан здоров`я, суд вважає, що перебуваючи на волі останній не буде позбавлений можливості виконати свій конституційний обов`язок щодо захисту держави від ворожої військової агресії.

У випадку застосування ст.76 КК України до обвинуваченого, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ч.ч.1,3 ст.76 КК України.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням обставин кримінального правопорушення і даних про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, але в мінімальних межах санкції інкримінованої йому статті Кримінального кодексу, із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України та вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень, що в свою чергу забезпечить справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, яка переслідується за вчинення конкретного злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки по справі залучався експерт на проведення судової товарознавчої експертизи, тому процесуальні витрати підлягають стягненню з винної особи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 відповідно до ухвали суду від 20.10.2023 був змінений з тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби без застосування електронних засобів контролю. Строк дії ухвали суду був визначений до 20.12.2023. Відомостей про порушення обвинуваченим умов перебування під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до суду не надходило. Клопотань про зміну запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби без застосування електронних засобі контролю.

Судом також враховано вимоги п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно п. 1 та п.2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладеними на нього обов`язками залишити без змін.

На цей час покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 20.00 год. до 07.00 год. наступної доби, без дозволу прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму процесуальних витрат в розмірі 478 гривень, 00 копійок.

Речові докази:

- одну побутову алюмінієву шафу, яка належить АТ «Запорізький алюмінієвий виробничий комбінат» та була опечатана биркою СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та передана на відповідальне збереження головному інженеру АТ «ЗАлК» ОСОБА_7 залишити власнику за належністю;

- один рюкзак чорного (синього) кольору, один білий полімерний мішок, рожкові ключі в кількості 7 шт., бокорізи в кількості 1 шт., ножиці по металу в кількості 1 шт., плоскогубці в кількості 1 шт., ніж в кількості 1 шт. знищити;

- документи: свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 видане повторно Орджонікідзевським відділом ЗАГС від 24.01.1984; диплом серії НОМЕР_2 виданий 15.07.1985 середнім професійним училищем № 2 на ім`я ОСОБА_8 , трудова книжка (дублікат) видана 20.09.2017 на ім`я ОСОБА_8 , картка фізичної особи платника податків (дублікат) видана 27.08.2009 ДПІ у Орджонікідзевському районі на ім`я ОСОБА_8 , копії сторінок № 1,10,11 військового квитка серії НОМЕР_3 виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 1985 року на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя від 20.09.2001, копія сторінок № 10-11 паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , декларація № 0001-6К50-9800 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу та міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на ім`я ОСОБА_8 , конверт з-під банківської карти Монобанк, які запаковано до спецпакету № PSP4246543 та відповідно до квитанції за порядковим номером 180, книга обліку речових доказів № 2, передані на зберігання до камери схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області передати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , як власнику за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1