печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000185 відомості про яке 08.06.2021 внесено до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борбин, Млинівського району Рівненської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 161 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ; захисники: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000185 відомості про яке 08.06.2021 внесено до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 161 КК України, у якому триває підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотав про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії обов`язків, покладених в межах застосованого запобіжного заходу у виді застави, оскільки існує ризик переховування обвинуваченого від суду через тяжкість злочину у якому обвинувачується, ризик незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проти клопотання заперечували, зазначили, що ризики вказані прокурором не обгрунтовані, обов`язок не відлучатися із с. Воронків, Бориспільського району Київської області є надмірно тяжким та співмірний із домашнім арештом. ОСОБА_3 обмежений в отриманні медичної допомоги (медичному огляді), оскільки необхідні медичні заклади знаходяться у м. Києві. Клопотавши про зміну обовязків, захист вказував що ОСОБА_3 є Митрополитом та має виконувати свої повноваження, проте заборона у виїзду з с. Воронків у якому він проживає, обмежує його у здійсненні такого. Підсумовичи, сторона захисту просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 суду зазначив, що вину в інкрімінованому кримінальному правопорушенні не визнає, запобіжний захід несе надмірний тягар у реалізації його житєєвих цінностей. Зазначив що обмежений у праві спілкування із лікарями, які тривалий час контролювали його стан здоровя, через існуючі обмеження у праві виїзду не може відвідувати свою матір яка вже похилого віку, та проживає у с. Борбин, Млинівського районуРівненській області. Просив суд врахувати наведені заперечення захисників та за наведених обставин відмовити у клопотанні прокурора.

Вислухавши прокурора на підтримку клопотання, заперечення сторони захисту, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосується питання яке вирішується, суд дійшов наступного висновку.

У кримінальному провадженні № 0000185 від 08.06.2021 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді застави та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строк яких спливає.

Такими обовязками є:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із с. Вороньків Бориспільського району Київської області без дозволу суду, за виключенням невідкладних випадків, пов`язаних із небезпекою для життя та здоров`я;

- утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; а зі свідками ОСОБА_20 , ОСОБА_21 - щодо обставин кримінального провадження №0000185 від 08.06.2021, дозволивши спілкування з останніми виключно з питань лікування;

- носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, як виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України розпочатої у 2014 році, вчинене службовою особою, в тому числі повторно, а також вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 161 КК України, як умисні дії, спрямовані на розпалювання національної, регіональної, релігійної ворожнечі та образа почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, вчинені службовою особою.

Застосовані до обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, є застереженням від настання наслідків, що супроводжуються ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватися від суду та перешкоджати у розгляді кримінального провадження, впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Раніше встановлені судом ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді застави та покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, на переконання суду об`єктивно продовжують існувати та свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам без продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки останній у такому випадку з високим ступенем вірогідності матиме змогу вчиняти дії, спрямовані на унеможливлення встановлення об`єктивної істини по вказаному кримінальному провадженню під час судового розгляду.

Натомість, оцінивши доводи сторони захисту, користуючись усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд вважає що квазіавтоматичне продовження державою періоду обмеження особи у правах суперечить гарантіям, встановленим у п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення від 09.01.2003 у справі «Шишков проти Болгарії», Рішення від 10.06.2008 у справі «Тасе проти Румунії»).

Оцінюючі наведені сторонами фактори, суд встановив що бвинувачений ОСОБА_3 покладені судом обов`язки виконує, порушень обовязків правоохоронними органами не встановлено, фактори які підвищують ризики передбачені ч. 5 ст. 177 КПК України не спостерігалися, ОСОБА_3 при спілкуванні із судом та іншими учасниками судового засідання здійснює контроль над своєю поведінкою та мисленням, має власне ставлення до інкримінованого кримінального правопорушення, має соціальне оточення (стосунки з рідними та близькими) заборона у спілкуванні з якими судом не застосовувалася. Обстоювання ОСОБА_3 права на відвідування його матері ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за діагнозом має захворювання «Негоспітальна пневмонія н/долі правої та лівої легені середньої важкості. ДН ІІ ст. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН ІІ Б» (виписка КНП «Острожецька районна лікарня» із медичної карти стаціонарного хворого № 613, виданої 07.10.2023) є конституційним правом та обовязком в рузумінні ст. 202 Сімейного кодексу України, тому обмеження у таких правах має бути виправдано виключно інтересами кримінального провадження, проте таких обставин прокурором не наведено.

Разом із цим, у відповідності до ст.ст. 3, 49 Конституції України, ст. 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» людина, її життя і здоров`я, честь, гідність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на охорону здоров`я і медичну допомогу; держава створює умови для ефективного і доступного медичного обслуговування; обвинувачений має право на кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря і закладу охорони здоров`я. У ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено в тому числі те, що нікого не може бути піддано нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню.

Наведений аналіз правових норм, вказує на право людини за власним бажанням отримати доступ на кваліфіковану медичну допомогу у обраному медичному закладі у необхідний для неї час, обмеження у такому праві на даний час не виправдано інтересами кримінального провадження, що є підставою залишити використання такого права за власним розсудом обвинуваченого.

Разом із цим, суд звертає увагу, що на ОСОБА_3 обов`язок утримуватися від спілкування із лікарями ОСОБА_20 та ОСОБА_21 з питань лікування, які є свідками у кримінальному провадженні, не покладався. Тому доводи обвинуваченого з цього питання є необгрунтованими.

Доводи сторони захисту щодо наявного іншого місця проживання обвинуваченого у м. Києві, за яким він бажає проживати в майбутньому не підтверджені доказами в судовому засіданні ані документально, ані показаннями самого ОСОБА_3 . Доводи сторони захисту у обмежені ОСОБА_3 у здійсненні повноважень Митрополита, судом не встановлені, державою таке рішення не приймалося. Тому в цій частині клопотання сторони захисту слід відмовити.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення у якому ОСОБА_3 обвинувачується, а також встановлені у судовому засіданні дані про особу обвинуваченого, який має вищу освіту, має постійне місце проживання, раніше не судимий, існуючі ризики передбачені ст. 177 КПК України та способи їх подалання, суд вважає що клопотання прокурора частково обгрунтовано, що є наслідком продовження ОСОБА_3 строком на два місяці покладені обов`язки з наданням останньому права без окремого дозволу суду відвідувати матір та отримувати медичну допомогу.

Додатково, суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі будучи належним чином повідомленим, він не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить суд про причини свого неприбуття, або якщо порушить покладені на нього обов`язки, застава може бути звернена в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 196, 199, 309, 314, 315, 534 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити частково, продовжити до 23.03.2024 строк покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати кілька обовязків, необхідність покладення яких доведена, а саме:

- не відлучатися із с. Вороньків Бориспільського району Київської області без дозволу суду, окрім невідкладних випадків, пов`язаних із небезпекою для життя та здоров`я; відвідування медичних закладів з метою планових та профілактичних оглядів, отримання медичної допомоги, тощо; відвідування матері ОСОБА_22 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- утримуватися від спілкування з потерпілими - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зі сві дками - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; а зі свідками ОСОБА_20 , ОСОБА_21 - щодо обставин кримінального провадження №0000185 від 08.06.2021, дозволивши спілкування з останніми виключно з питань лікування;

- носити електронний засіб контролю.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Строк дії ухвали визначити до 23.03.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_23