Справа № 754/7144/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4692/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки: зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання психотропної речовини амфетамін з метою збуту, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб ОСОБА_8 незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину - амфетамін масою 1,258 г в чотирьох поліетиленових пакетах з метою збуту, які, незаконно зберігаючи при собі в нагрудній сумці з метою збуту, незаконно перевіз з метою збуту на орендованому ним автомобілі «Нyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_3 , після чого 03.04.2023р. приблизно о 21 год. 25 хв. у дворі вказаного будинку був зупинений працівниками поліції, якими 04.04.2023 о 00 год. 05 хв. у нього було виявлено та вилучено вищевказану психотропну речовину - амфетамін масою 1,258г, яку він незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини з метою збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.1 ст.307 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

В обґрунтуванні вказує, що поза межами уваги суду, без необхідної оцінки залишились дані про підвищений рівень суспільної небезпеки, як вчиненого діяння, так і особи обвинуваченого. Суд, призначаючи покарання ОСОБА_8 , вирішуючи питання про звільнення від його виконання, необґрунтовано дійшов до висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства. Внаслідок цього незаконно звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України.

Конкретні обставини кримінального провадження, пов`язані зі вчиненням умисного злочину у сфері незаконного обігу психотропних речовин, з метою розповсюдження амфетаміну серед військовослужбовців, вказують на підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого і дані обставини мали б враховуватися під час призначення кримінального покарання.

Встановлені відомості про особу обвинуваченого безсумнівно мають враховуватися і були враховані судом при визначенні мінімального розміру покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.307 КК України. Однак, їх повторне врахування при вирішенні питання про застосування інституту звільнення від відбування призначеного покарання є неприпустимим.

Також, на думку прокурора, судом першої інстанції безпідставно було визнано обставиною, що пом'якшуєпокарання обвинуваченого - щире каяття. Щире каяття означає добровільну критичну оцінку особою своєї протиправної поведінки через визнання своєї вини і готовності нести кримінальну відповідальність. В даному випадку, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що підтверджували б наявність такої обставини.

За таких обставин, судом незаконно, невмотивовано призначено ОСОБА_8 явно несправедливе, невиправдано м`яке покарання із помилковим застосуванням ст.75 КК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 вказує, що призначене судом обвинуваченому покарання є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вважає, що суду апеляційної інстанції слід звернути увагу, що ОСОБА_8 придбав, зберігав та перевозив малу кількість психотропної речовини (амфетаміну) (біля 1 граму) для власного вжитку, оскільки брав участь у бойових діях та інших військових заходах щодо оборони України. Вживання даної речовини зменшує відчуття втоми, поліпшує настрій, надає приплив сил, бадьорість, підвищує працездатність, зменшує потребу у сні, що є необхідним для військових.

Просить звернути увагу, що ОСОБА_8 з 2015 по 2020 роки проходив військову службу за контрактом в підрозділах Національної гвардії України, на сьогодні є військовослужбовцем військового оперативного резерву першої черги на посаді стрільця взводу (резервного) стрілецької роти (резервної) батальйону оперативного призначення імені Героя України генерал-майора Сергія Кульчицького, є учасником бойових дій та позитивно характеризується по місцю несення служби.

Вказує, що обвинувачений раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, на спеціальному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. ОСОБА_8 є особою молодого віку, має сталі суспільні зв`язки з родиною, колегами та побратимами, утримує двох малолітніх дітей, непрацездатну матір та вітчима, які є пенсіонерами та потребують матеріальної підтримки. Реальне позбавлення волі обвинуваченого призведе до втрати зв`язку із цивільною дружиною та її дитиною та неможливості виконувати ним свої обов`язків щодо належного їх утримання.

ОСОБА_8 визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, став на шлях виправлення, а саме офіційно працевлаштований, повністю відмовився від вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин, проходить реабілітаційні заходи від наслідків бойових психологічних травм та посттравматичного стресового розсліду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які вважали вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення необґрунтованими, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.307 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окрім вирішення питання про призначення певного виду та розміру покарання, суду потрібно встановити достатню підставу для звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням. Суд має належним чином вмотивувати таке рішення, дослідивши та оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, та врахувати, що приписи ст.75 КК України застосовуються лише в тому разі, коли для цього є відповідні умови та підстави.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю несення служби, є учасником бойових дій. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд першої інстанції врахувавши характер діянь вчинених обвинуваченим та їх тривалість, призначив ОСОБА_8 покарання, передбачене ч.1 ст.307 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

При цьому зважаючи на ті обставини, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, має на утриманні двох малолітніх дітей, характеризується виключно позитивно,а розмір вилученої психотропної речовини є невеликим, на думку колегії суддів суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства та застосування до нього положень ст.75 КК України.

Посилання прокурора на те, що судом першої інстанції необґрунтовано враховано щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, колегія суддів вважає безпідставним. Адже під час судового розгляду вказаного кримінального провадження обвинувачений повністю визнав свою вину, повідомив обставини вчинення ним кримінального правопорушення та висловив жаль з приводу скоєного. Обставини, які б вказували на його нещирість, на думку колегії суддів, відсутні. Крім того, сторона обвинувачення при розгляді даного кримінального провадження сама вказувала на наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття, а також вказала про це в обвинувальному акті.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, зважаючи на вищевикладені обставини.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а вирок суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: