Код суду 233 Справа № 233/42/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000403 від 02 листопада 2023 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, студента 4 курсу Української інженерно-педагогічної академії, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

У середині липня 2023 року, у денний час доби (більш точної дати та часу розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 проходив біля буд. № 17 по вул. Актюбінській м. Костянтинівка Донецької області, де у траві на обочині дороги побачив картонну коробку, в якій виявив 278 патронів калібру 5,45 мм, поряд з якою знаходились гранати типу Ф-1 (2од.) з вкрученими у кожен корпус запали UZRGM (2 од.), граната М67 з вкрученим запалом М213, корпус гранати РГ-42 та запал УЗРГМ-2. В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання вищевказаних бойових припасів та вибухових речовин. Негайно реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що виявлені ним предмети є бойовими припасами та вибуховими речовинами, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, підібрав картону коробку, в якій знаходилось 278 патронів калібру 5,45 мм, гранати типу Ф-1 (2од.) з вкрученими у кожен корпус запалами UZRGM (2 од.), гранату М67 з вкрученим запалом М213, корпус гранати РГ-42 та запал УЗРГМ-2, щоб перенести до місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, у вказаний день та час, ОСОБА_5 , перебуваючи на вищевказаному місці, діючи умисно, незаконно, в картонній коробці переніс 278 патронів калібру 5,45 мм, гранати типу Ф-1 (2од.) з вкрученими у кожен корпус запалами UZRGM (2 од.), гранату М67 з вкрученим запалом М213, корпус гранати РГ-42 та запал УЗРГМ-2, до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне носіння бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Після чого ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , поклав зазначені бойові припаси та вибухові речовини в тумбочку, розташовану в приміщенні гаража та став незаконно, умисно зберігати бойові припаси та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу до 02 листопада 2023 року, поки його дії не були викриті співробітниками поліції.

02 листопада 2023 року, в період часу з 15.18 год. до 16.03 год., під час проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: 278 патронів калібру 5,45?39 мм, що є боєприпасами - проміжними патронами зразка 1974 року, придатними до стрільби; корпуси оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (2од), виготовленими промисловим (заводським) способом, які споряджено вибуховою речовиною. Корпуси гранати Ф-1 до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів гранат, вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 50-56 грам; корпус наступальної осколкової ручної гранати типу РГ-42 (1од), виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною. Корпус гранати РГ-42 до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів гранат, вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 110-120 грам; корпус осколкової ручної гранати типу М67 (1 од), виготовлений промисловим (заводським) способом, споряджений вибуховою речовиною. Корпус гранати М67 до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів, вибуховою речовиною групи бризантних тишу «В», масою 180-185 грам; засоби підриву (засоби детонування) уніфіковані запали ручної гранати модернізовані дистанційної дії типу УЗРГМ-2 (1од), UZRGM (2од), запал ручної гранати типу М213 (1од), виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджено вибуховою речовиною. Запали УЗРГМ-2, UZRGM, М213 до категорії бойових припасів не відносяться, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці. Конструктивно передбачено спорядження детонаторів даних запалів вибуховими речовинами групи ініціюючих та групи бризантних. Заряд вибухової речовини, яким споряджені надані на дослідження корпуси бойової оборонної ручної осколкової гранати Ф-1 (2од), наступальної осколкової гранати РГ-42 (1 од), ручної осколкової гранати М67 (1 од) придатні для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов. Надані на дослідження уніфіковані запали ручних гранат модернізовані УЗРГМ-2 (1од), UZRGM (2од) та запал ручних гранат М213 (1од) придатні для здійснення вибуху у якості засобу підриву (ініціювання вибуху). У конструкційному поєднанні корпуси гранат Ф-1, РГ-42, М67 та запали типу УЗРГМ-2, UZRGM, M213 являються оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1 (2од), наступальною осколковою ручною гранатою РГ-42 (1од), осколковою ручною гранатою М67 (1од), вказані гранати відносяться до категорії бойових припасів.

Тим самим, придбання, носіння та зберігання ОСОБА_5 , бойових припасів та вибухових речовин здійснено без передбаченого законом дозволу та в порушення вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576; Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна»; п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України» від 21.08.1998 № 622, відповідно до положень яких вказані вище вибухові речовини відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

Своїми умисними діями, що виразилися в умисному, незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

22 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

03 січня 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000403 від 02 листопада 2023 року, та підозрюваним ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме в умисному, незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу. Сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання на підставі ч.2 ст. 75 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання на підстав ч.2 ст. 75 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; за місцем навчання та проживання характеризується позитивно; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; у скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 не надходило.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 03 січня 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03 січня 2024 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.2 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі:

- 260 патронів калібру 5,45 мм, 18 гільз калібру 5,45 мм, які зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 133 від 21 листопада 2023 року, номер журналу обліку 1154/2, порядковий номер 133), - передати до ГУНП в Донецькій області;

- уламки від корпусів гранат Ф-1 (2од), РГ-42 (1од), М67 (1од), та запалів УЗРГМ-2 (1од), UZRGM (2од), M213 (1од), які зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 700 від 21 листопада 2023 року, номер журналу обліку 34, порядковий номер 700), - знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/113-23/4022-БЛ від 15 листопада 2023 року, - 1434,00 грн.; проведення вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/105-23/4446-ВТХ від 20 листопада 2023 року, - 5258,00 грн.) 6692 (шість тисяч шістсот дев`яносто дві) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя