Справа № 703/5712/23

УХВАЛА

20 листопада 2023 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. С. Бирки Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, за що судимість не знята та не погашена -
встановила:
Слідчим відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 подано до суду клопотання, погоджене з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , будучи судимим 18.09.2019 Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний злочин.
Так, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 06.10.2023 близько 22 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, умисно, з корисливих мотивів, в мовах воєнного стану, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Samsung М 32» 6/128 GB, ринкова вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи становить 4653 грн 33 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вищевказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд.
З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів ОСОБА_5 20.11.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та беручи до уваги те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, відсутній за вказаним місцем проживання, що вказує на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків; незаконно впливати а свідків у цьому кримінальному провадженні з якими він безпосередньо знайомий, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратити актуальність; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, надали пояснення, аналогічні його обґрунтуванню.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти клопотання, вказав, що наразі він за місцем своєї реєстрації не проживає, а проживав у брата, адреси не пам`ятає, тому назвати не може. На цей час він проживав у м. Черкаси, оскільки переховувався від чоловіків, які йому погрожували тілесними ушкодженнями, за те, що він викрав мобільний телефон, тому він вимушений був виїхати з м. Сміла.
Захисник проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що ризики, зазначені слідчим у клопотанні та на яких наголошував прокурор у засіданні не доведені та не підтверджені стороною обвинувачення, в основу їх покладено лише те, що його підзахисний нещодавно звільнився з місць позбавлення волі. Вважає, що підозра є необґрунтованою, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).
Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.
Пунктом 4 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
20.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 до 8років та відповідно до ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, особу підозрюваного, який офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, за місцем реєстрації не проживає, проживав у брата, адресу назвати не зміг, на повідомлення про підозру та розгляд клопотання був доставлений з м. Черкаси, адресу проживання також вказати не зміг, характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, має не зняту та не погашену судимість, після звільнення з місць позбавлення волі в серпні 2023 року пройшло декілька місяців, коли знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_12 в разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, наслідки злочину, дані про особу підозрюваного, доведення слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яким не достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим та лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Відтак слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування, виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що для запобігання вищевказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.
Відповідно до ч. 3ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення,майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України слідчий суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде достатнім внесення застави в межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 гривень.
Керуючись ст.ст.177-183, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -
постановила:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту негайно у залі суду.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття підозрюваного під варту.
Визначити розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.
Підозрюваний ОСОБА_5 для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».
Копію ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали проголошено о 15 годині 45 хвилин 23 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1