Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя - суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду у місті Києві скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Подільської окружної прокуратури м.Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2023 р. адвокат ОСОБА_4 , діючи як представник в інтересах заявника ОСОБА_3 , звернувся до Подільського районного суду м.Києва із скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб Подільської окружної прокуратури м.Києва, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 30.11.2023 р. про вчинення, на її думку, кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.364 ч.1, 366 ч.1 КК України, суддею Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 при розгляді клопотання органу досудового розслідування (справа № 755/3533/23, провадження № 1-кс/755/3421/22).

Ухвалою судді Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_6 від 28.12.2023 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду вищевказаної скарги.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомлено.

Прокурор, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від першого заступника керівника Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 надійшли письмові заперечення, в яких просить розглянути справу без участі прокурора та відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що звернення від ОСОБА_3 , яке надійшло до Подільської окружної прокуратури м.Києва 11.12.2023 р. за вх.№ 11988-23, щодо можливого вчинення кримінального правопорушення суддею Дніпровського районного суду м.Києва було скеровано 13.12.2023 р. за № 45-12728вих-23 за підслідністю до ТУ ДБР у м.Києві у відповідності до вимог ст.214 КПК України, про що повідомлено заявницю у встановлений законом строк. Зазначає, що заявниця мешкає у Дніпровському районі м.Києва, питання, які ставляться у її зверненні, зі підслідністю відповідно до ст.216 КПК України віднесено до органів ДБР, а тому порушені у зверненні питання за територіальністю та підслідністю не відносяться до Подільської окружної прокуратури м.Києва, внаслідок чого і було скеровано звернення ОСОБА_3 за належністю та прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України. Звертає увагу, що згідно із п.2 Розділу ІІ Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 р. № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, якою передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Отже, слідчий й прокурор, хоча і не проводить до моменту внесення в ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст на предмет наявності достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказають на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критеріями внесення до ЄРДР. Якщо у заяві чи повідомленні відсутні вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вони не можуть вважатись такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР. Зазначена позиція чітко знайшла своє підтвердження у висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. № 9-49/0/4-17, а також узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постановах від 30.09.2021 р. (справа № 556/450/18), від 16.05.2019 р. (справа № 461/20985/18).

Відповідно до ст.306 ч.3 КПК України неявка прокурора та слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

На підставі ст.303 ч.1 п.1 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, може бути оскаржена заявником до слідчого судді.

Згідно ст.214 ч.1 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України відомості, які вносяться на підставі заяви чи повідомлення, повинні мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 р. у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з її змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідком чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви та повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачається фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, частиною 2 ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Також, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, правоохоронним органам при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Як вбачається з матеріалів скарги, подання ОСОБА_3 до Подільської окружної прокуратури м.Києва заяви про вчинення, на її думку, кримінального правопорушення суддею, зумовлено незгодою з прийнятим суддею процесуальним рішенням від 23.10.2023 р. у справі № 755/3533/23 (провадження № 1-кс/755/3421/22).

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 23.10.2023 р. у справі № 755/3533/23 (провадження № 1-кс/755/3421/22) суддею Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 , як слідчим суддею, постановлена ухвала за клопотанням дізнавача відділу дізнання Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві про проведення обшуку у кримінальному провадженні.

Отже, зазначені ОСОБА_3 в заяві про вчинення кримінального правопорушення обставини зводяться лише до фактичної незгоди останньої з процесуальним рішенням судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_5 при розгляді судової справи.

При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади").

В судовому засіданні встановлено, що обставини, зазначені в скарзі, є особистою суб`єктивною думкою заявника та не містять відомостей про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з наданої заступником керівника Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 до письмових заперечень копії, листом прокуратури від 13.12.2023 р. за № 45-12728вих-23 заява ОСОБА_3 від 30.11.2023 р., що надійшла до прокуратури 11.12.2023 р., скерована за підслідністю до ТУ ДБР у м.Києві (перший адресат), а заявника повідомлено про це як другого адресата.

А відтак, вищевказана скарга є безпідставною, її вимоги не засновані на законі.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на гарантії недоторканності і статусу незалежності суддів при здійсненні ними своїх професійних обов`язків та відсутність правових підстав для задоволення скарги, слідчий суддя вважає за необхідне вищевказану скаргу адвоката ОСОБА_4 про зобов`язання уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м.Києва внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 30.11.2023 р. про вчинення кримінального правопорушення залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.307 КПК України, -

У ХВ А Л И В :

Скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Подільської окружної прокуратури м.Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1