Справа № 303/4883/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисниці, адвокатки ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/654/23, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2023 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000132, внесеному 23.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 23 грудня 2023 року включно щодо: ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Окрім цього, цією ж ухвалою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст. 357 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ; обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 ; обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 23 грудня 2023 року включно.

Ухвала суду оскаржується в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження №0000132, внесене 23.03.2020 до ЄРДР за обвинуваченням : ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст. 357 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189 та ч.1 ст. 263 КК України. У кримінальному провадженні прокурор подав клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України реальні і досі існують. Так, на переконання прокурора, існує ризик переховування обвинувачених від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Підставою для продовження застосованих запобіжних заходів є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які, не змінилися не відпали, наявні та реальні. Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки у ОСОБА_6 закінчується строк відбування покарання по попередньому вироку суду, а у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід щодо ОСОБА_13 раніше не обирався. Також прокурор звертає увагу на те, що враховуючи тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення а саме покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_6 може : переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що застосування альтернативних запобіжних заходів, які не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також не зменшить наявних ризиків. Просить клопотання задовольнити.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також те, що ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є реальними і такими, що існують досі. В ухвалі також вказується на те, що прокурором доведено, що застосування альтернативних запобіжних заходів, які не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також не зменшить наявних ризиків. Приймаючи судове рішення судом взято до уваги характеризуючі відомості про особу обвинуваченого, характер пред`явленого йому обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 . З огляду на наведене, суд вважав за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисниця обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатка ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що сторона обвинувачення не надала суду достатньо доказів на підтвердження вказаних у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначає, що ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не існує, як і ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка чи інших учасників кримінального провадження та вчинення інших кримінальних правопорушень чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Апелянтка також зазначає, що місцевим судом безпідставно не визначено її підзахисному розмір застави. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисниці, адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не оскаржується, а тому відповідно до положень ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядається.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення відносно обвинуваченого ОСОБА_6 відхиляються з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

За змістом ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, те, що вчинене діяння відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, а також відсутність обставин, які б перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та необхідність проведення судом необхідних процедурних (процесуальних) дій, у тому числі й допиту потерпілого, свідків та дослідження доказів.

Тому, колегія суддів, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачує орган досудового розслідування і за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а також наведених вище обставин, у тому числі і даних про особу обвинуваченого, доходить висновку про те, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції і в цій частині.

Колегія суддів також вважає, що обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим, вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.

З огляду на наведене вище, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно обрав щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається у клопотанні прокурор, відсутні, стороною обвинувачення існування таких не підтверджено належними та допустимими доказами, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище судженнями.

При цьому, колегія суддів вважає, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід, відповідає характеру та тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 діяння, а також тяжкості можливого покарання та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

У зв`язку з цим, вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 та відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, вважаючи, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відсутність запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 чи застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, може призвести до неналежного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків як обвинуваченого.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків лікарів тощо, які б свідчили про наявність у ОСОБА_6 таких захворювань, які б унеможливлювали тримання його під вартою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи порушувати процесуальні обов`язки іншим чином, однак, обставини, за яких він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість, а також інші наведені вище обставини, у тому числі і дані про його особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи судове рішення про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом взято до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначено розмір застави, оскільки діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , пов`язане із погрозою насильства щодо потерпілого.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі, так і не посилалася сторона захисту під час її розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвокатки ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000132, внесеному 23.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, до 23 грудня 2023 року включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: