Код суду 233 Справа № 233/6526/23
Вирок
Іменем України
13 лютого 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 06 травня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі і на підставі ч.1 ст.75КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
2) 18 березня 2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.309КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі і на підставі ч.1 ст.71КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2016 року та остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 18 липня 2022 року звільнився з Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України,
Відповідно до обвинувального акту від 01 листопада 2023 року затвердженого прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 :
ОСОБА_5 , в умовах правового режиму воєнного стану, введеного на території Україниз 24 лютого 2022 року, 15 вересня 2023року, приблизно о 23.15 год., більш точно часу встановлено не було, перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна з приміщення тамбуру, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 , в якій він мешкає, а також квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , а саме підліткового велосипеду «Formula» моделі «Gallo», який належить ОСОБА_6 .
Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, вийшов з квартири до приміщення тамбуру, відчинив наявним при ньому ключем замок решітки дверей тамбуру, після чого до під`їзду вивів за кермо підлітковий велосипед «Formula» моделі «Gallo» вартістю 2180 грн., та не зачиняючи решітку тамбуру, з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 на вищевказану суму.
Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
12 лютого 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 з іншого боку, в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,470,472КПК України, за згодою потерпілої ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався:беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України, вчиненого ним за викладених обставин у обвинувальному акті в повному обсязі; щиро каятися у скоєному.
Сторони, за погодженням із потерпілою, узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.4 ст.185КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст.75КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.474КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до статті 468КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України є тяжким злочином.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476КПК України та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також те, що потерпіла ОСОБА_6 , відповідно до ч.4 ст.469КПК України надала письмову згоду від 12 лютого 2024 року на укладання даної угоди про визнання винуватості.
З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, в присутності його захисника та за згодою потерпілої, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, має місце мешкання та адресу реєстрації, за місцем мешкання характеризується посередньо, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, працездатний але офіційно не працевлаштований, стабільне джерело доходу - відсутнє, на диспансерних обліках закладів охорони здоров`я не перебуває, визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та відповідно до ст.75КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 12 лютого 2024 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності його захисника ОСОБА_4 та за згодою потерпілої ОСОБА_6 , і призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов - не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 не надходилота суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ст.ст.373,374,468,469,472,475КПК України, суд -
За згодою потерпілої ОСОБА_6 - Угоду про визнання винуватості укладену 12 лютого 2024 року між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності його захисника ОСОБА_4 задовольнити.
ОСОБА_5 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та з покладенням на нього відповідно до ст.76КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.
- велосипед торгової марки «Formula» моделі «Gallo», який зберігається під розпискою у потерпілої ОСОБА_6 залишити останній за приналежністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченому, захиснику і потерпілій.

Суддя А.Орчелота.