У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0001861, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 року засобом поштового зв`язку прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні за №0001861, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на мобільний телефон марки «NOKIA C-20», модель ТА 1352 DS2/32, чорного кольору, який в подальшому було вилученого та поміщено до спецпакету НПУ «Слідче управління» ВУМ 1011281, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який отриманий добровільно для огляду та вилучення 08.09.2023 року з адресою АДРЕСА_1 , в приміщенні службового кабінету, від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001861, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_6 про те, що «07.09.2023 року за адресою м. Ужгород на території ЖД вокзалу невідома особа, діючи умисно, з корисливих мотивів здійснила крадіжку мобільного телефону, після чого разом з викраденим зникла».

08.09.2023 року «мобільний телефон марки «NOKIA C-20», модель ТА 1352 DS2/32 чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , визнано речовим доказам в кримінальному провадженні №00000585, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 року /постанова про визнання речовими доказами від 08.09.2022/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «NOKIA C-20», модель ТА 1352 DS2/32, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який поміщено до спец пакета НПУ «Слідче управління» ВУМ 1011281, та який отриманий добровільно для огляду та вилучення 08.09.2023 року з адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні службового кабінету, від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , із позбавленням власника майна права відчуження, розпорядження таким майном.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на мобільний телефон марки «NOKIA C-20», модель ТА 1352 DS2/32, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який в подальшому було вилученого та поміщено до спец пакета НПУ «Слідче управління» ВУМ 1011281, з позбавленням власника майна права відчуження, розпорядження мобільним телефоном марки «NOKIA C-20», модель ТА 1352 DS2/32, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Арештоване майно, а саме: мобільний телефон марки «NOKIA C-20», модель ТА 1352 DS2/32, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , передати в користування ОСОБА_6 .

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Зобов`язати ОСОБА_6 надавати безперешкодний доступ до мобільного телефону марки «NOKIA C-20», модель ТА 1352 DS2/32, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 », у разі необхідності проведення з використанням вказаного телефону будь - яких експертних досліджень, процесуальних, слідчих дій в даному кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_7