Справа № 161/7319/23
Провадження № 1-кп/161/847/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 жовтня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у Луцькому міськрайонному суді Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000395 від 02.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель, Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, працює лікарем травматологом дитячої КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2023 року, о 20 год. 05 хв, в місті Луцьку, Луцького району, Волинської області, по вулиці Конякіна, поруч перехрестя з вулицею Федорова, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом «Volvo XC 60» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вулиці Карпенка-Карого, зі швидкістю 50 км/год, в порушення п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, проявив безпечність та неуважність, неправильно урахував дорожню обстановку, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїжджу частину з ліва на право відносно руху транспортного засобу, несвоєчасно вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека і скоїв наїзд на останню, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_5 спричинив пішоходу ОСОБА_6 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №19 від 28 квітня 2023 р., тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток тазу, а саме крила здухвинної кістки справа, сідничної та лонної кісток справа, перелому суглобової западини справа з пролабуванням голівки стегнової кістки з приводу чого проведено оперативне втручання металоостеосинтез (пластини та гвинти) та в подальшому призвело до розвитку постравматичної згинально-розгинальної контрактури правого кульшового суглобу в значній степені з порушенням функції ходи в значній степені (хода на вилицях без опори на оперовану ногу) та порушення функції тазових органів по типу нетримання сечі, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою розладу здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на одну третину (не менше 33%), забою лівого плеча, що в подальшому ускладнився травматичною контрактурою лівого плечового суглобу другого ступеня та порушенням функції лівого плеча в середній степені, який відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності менше як на одну третю (від 10% до 33%), закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з підшкірною гематомою лобної ділянки голови та розвитком стійкого цефалічного синдрому по типу гемікранії, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки струс головного мозку є найлегшою черепно-мозковою травмою і для його лікування необхідний час більше 6 діб.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України:

-п. 2.3 (б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху (п. 1.10 ПДР України «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.) або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю та погодився зі всіма викладеними в обвинувальному акті обставинами. Дійсно, 25.01.2023 року, близько 20 год.05 хв, в місті Луцьку, по вулиці Конякіна, поруч перехрестя з вулицею Федорова, керуючи транспортним засобом «Volvo XC 60» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вулиці Карпенка-Карого, зі швидкістю 50 км/год, не урахував дорожню обстановку, при наближенні до пішохідного переходу, і скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 . В скоєному розкаюється, просить суворо не карати. Сплатив у добровільному порядку на лікування 43 тис грн. Позов по відшкодуванню моральної шкоди визнає у розмірі 500 тис грн.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 25.01.2023 року, приблизно о 20.00 год, вона йшла до магазину, перетинаючи вул. Конякіна. Світло на вулиці було увімкнено. На пішохідному переході почула удар, її відвезли до лікарні, потім робили операції. Обвинувачений допоміг на лікування, надав ходуни. Внаслідок ДТП вона стала інвалідом 2 групи, не працює, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей. Просила стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі визначеному в експертизі, а саме 216 мінімальних заробітних плат. Просила визначити обвинуваченому суворе покарання.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило та заподіяло потерпілому середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого 2 ст. 286 КК України.

Згідно витягу з кримінального провадження, вказане правопорушення внесені до ЄРДР за №0000314 від 25.01.2023 року.

Враховуючи досудову доповідь ДУ «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» ФДУ «Центр Пробації» у Волинській області, ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Дане правопорушення скоїв у віці 53 роки, здобув вищу медичну освіту, з 1997 року по даний час працює на посаді лікаря-ортопеда травматолога дитячого відділення КП « Волинського обласного територіального медичного об`єднання захисту материнства і дитинства». В ході бесіди обвинувачений зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, вину визнає, шкодує про наслідки. За результатами оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення визначено, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, з 1997 року по даний час працює на посаді лікаря-ортопеда травматолога дитячого відділення КП « Волинського обласного територіального медичного об`єднання захисту материнства і дитинства, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а саме: обвинувачений має загальний медичний стаж 27 років, кваліфікований, є лікарем першої кваліфікаційної категорії, грамотний спеціаліст добре знаючий симптоматику та діагностику хірургічних та педіатричних захворювань, відмінно орієнтується в питаннях невідкладної травматології, володіє сучасними методиками діагностики та лікування ортопедичних захворювань та травм, методами проведення різноманітних складних медичних маніпуляцій та оперативних втручань, надає консультативну та організаційно методичну допомогу лікарям ортопедо-травматологам дитячим з районів та міст області, користується повагою та заслуженим авторитетом серед колег та співробітників установи, шанують та поважають його маленькі пацієнти та їх батьки, дітей неповнолітніх на утриманні немає, в установах міста на обліку не перебуває, має на утриманні батька інваліда.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання суд не встановив.

З урахуванням викладеного, а саме той факт, що обвинувачений провину визнав, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував шкоду, висновок органу пробації, які вважали за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції його від суспільства та що йому слід призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, з застосуванням ст.75,76 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Цивільний позов КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади КП «МО ЛМТГ» по відшкодування витрат на лікування ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі, так як вони підтверджені відповідною довідкою з розрахунком та стягнути з ОСОБА_5 у розмірі 43752,69 грн.

Згідно висновка судово-психологічної експертизи №957 від 13.09.2023 року, наслідки отримання тілесних ушкоджень під час ДТП, яка відбулася 25.01.2023 року, постали для потерпілої ОСОБА_6 істотно та тривало психотравмуючими: обумовили негативні зміни фізичної, психоемоційної та соціальної сфер особливості, до теперішнього часу обмежують її соціальне функціонування та значно погіршують якість життя, тобто, спричинили ОСОБА_6 моральні страждання.

Орієнтований еквівалент компенсації моральних страждань, заподіяних ОСОБА_6 наслідками ДТП, становить 216 мінімальних заробітних плат.

Цивільний позов потерпілої по відшкодуванню моральної шкоди суд вважає за необхідне задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 27 Конституції України гарантує, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Протиправно заподіявши інвалідність 2 групи, відповідач завдав потерпілій значної моральної шкоди, яка виражається у неминучих моральних стражданнях, які супроводжуватимуть її все подальше життя, внаслідок чого остання залишилася без роботи та заробітку.

Враховуючи ступінь вини відповідача, характер вчиненого діяння, яке створило для потерпілої незворотні наслідки, суд вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн.

Арешт накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31 січня 2023 року в частині заборони відчуження транспортного засобу, а саме: «Volvo XC 60», реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: відеозапис на цифровому носії, що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Volvo XC 60», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані з проведення експертизи у розмірі 3020,48 грн.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування основного покарання з іспитовим строком на три роки, якщо він під час цього строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 500 (п`ятсот тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади КП «МО ЛМТГ» витрати на лікування ОСОБА_6 у розмірі 43752,69 грн.

Арешт накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31 січня 2023 року в частині заборони відчуження транспортного засобу, а саме: «Volvo XC 60», реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: відеозапис на цифровому носії, що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Volvo XC 60», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 - вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані з проведення експертизи у розмірі 3020,48 грн.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя:

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя: