Справа № 308/2955/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000044, відомості про яке 16.01.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

в с т а н о в и в:

на розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали означеного клопотання про накладення арешту на майно.

Внесене клопотання обґрунтоване таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 проходить військову службу на першого заступника начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).

09.02.2024 близько 15.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у Рахів, Закарпатської області, знаходячись на АЗС «ОККО» по вул. Миру, 237, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх спільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, на виконання попередньої домовленості, отримав для себе та своїх спільників, які на даний час досудовим розслідуванням не встановлені, з числа військовослужбовців відділу інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 1000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.02.2024 становило 37570,7 грн.) за два безперешкодні проїзди контрольно-пропускних пунктів на прикордонній території зони відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону автомобілів з товарами без відповідних документів (камінню бурштину).

В подальшому, 15.02.2024 близько 16.45 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Рахів, Закарпатської області, знаходячись у салоні автомобіля марки Фольцваген Пасат», який був припаркований на автомобільній парковці супемаркету «АТБ» по вул. Миру, 135Б, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, на виконання попередньої домовленості, отримав для себе та своїх спільників, які на даний час досудовим розслідуванням не встановлені, з числа військовослужбовців відділу інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », від ОСОБА_5 решту неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 500 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 15.02.2024 становило 18925 грн., за безперешкодний проїзд контрольно-пропускних пунктів на прикордонній території зони відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону автомобілів з товарами без відповідних документів (камінню бурштину).

16.02.2024 відносно ОСОБА_4 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15.02.2023 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання підозрюваного

ОСОБА_4 було виявлено 5 банкнот номіналом по 100 доларі США, 4 з яких співпадають із купюрами, які були використані під час проведення протоколу вручення (ідентифікації) грошових купюр від 09.02.2024.

Крім того, у ході огляду місця події від 15.02.2024 у гр. ОСОБА_4 було виявлено та вилучено наступні предмети, що мають значення речових доказів для досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема :

- грошові кошти у сумі 500 доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів США, а саме: НВ 98638415А ; FJ 03903018 А; КВ 32689272 N; та купюрами номіналом по 50 доларів США, а саме : JL 10781538F; РВ19496063В; МА 50283993 A; MF 70336495 А;

- мобільний телефон марки Афон 13, чорного кольору, ІМЕН- НОМЕР_2 , ІМЕІ2- НОМЕР_3 з сім картою за № НОМЕР_4 .

Також 15.02.2024 у період часу з 23.40 год. по 23.55 год. слідчим Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину гр ОСОБА_4 було вилучено його верхній одяг - зимову куртку Tiger Forse Jeans», чорного кольору з жовтою підкладкою, яку упаковано до сейф пакету ДБР за № L1002354.

Як обґрунтовується у досліджуваному клопотанні, мобільний телефон Афон 13, чорного кольору, ІМЕН- НОМЕР_2 , ІМЕІ2- НОМЕР_3 з сім картою за № НОМЕР_4 , може містити інформацію про вчинення кримінального правопорушення, зокрема переписку злочинної діяльності по вище вказаному кримінальному правопорушенні (злочині), чи іншими невстановленими співучасниками злочину, відповідно може виникнути необхідність у проведенні їх огляду, при цьому необхідно унеможливити втручання ОСОБА_4 у інформацію, яка зберігається на вказаному пристрої.

У свою чергу, виявлені та вилучені грошові кошти є предметом неправомірної вигоди у даному кримінальному провадженні, тобто предметом кримінального правопорушення, відповідно необхідним є збереження даних коштів для використання у доказуванні злочину, проведенні експертиз.

Зимова куртка «Tiger Forse Jeans», чорного кольору з жовтою підкладкою, яку упаковано до сейфпакету ДБР за № L1002354, може містити сліди вчинення кримінального правопорушення, зокрема, в кишені де були виявлені грошові кошти може бути нашарування спеціальної речовини.

Старший слідчий у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, однак подав заяву, у якій клопотання просив розглянути у його відсутності.

У судове засідання власник майна не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подав.

З огляду на скорочені терміни розгляду клопотань даної категорії та відсутність перешкод для розгляду клопотання у відсутності власника, слідчий суддя розглядає таке у відсутності сторін.

Вирішуючи подане клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя виходив із такого.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абзац перший частини 3 статті 170 КПК України).

Таким чином, накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів допускається без повідомлення певній особі про підозру та може накладатися на майно будь-якої фізичної.

Згідно з частиною 1 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За правилами частини 2 цитованої норми у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

На переконання слідчого судді, клопотання слідчого наведеним вимогам процесуального закону відповідає.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що перелік обставин, персоніфікованих статтею 91 КПК України, підлягає встановленню в межах досудового розслідування безвідносно до обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення, що забезпечує дотримання принципу законності, передбаченого ст.9 КПК України та який покладає на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого обов`язок всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, тоді як вказане у клопотанні майно має значення для досудового розслідування та є доказом у кримінальному провадженні.

Із урахуванням наведеного слідчий суддя констатує, що вилучене майно, про яке йдеться у досліджуваному клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Накладення арешту є необхідним для збереження речового доказу, відтак задоволення клопотання призведе до досягнення мети арешту.

За обставин цього клопотання стороною обвинувачення на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Вказане обумовлює висновок про те, що при задоволенні цього клопотання може бути досягнуте завдання арешту майна.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, що свідчить про пропорційність заходу забезпечення кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене у сукупності, слідчий суддя доходить до висновку про необхідність задоволення внесеного клопотання.

Керуючись статтями 22, 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, а саме на:

- грошові кошти 4 купюри з наступними серіями та номерами, а саме : HF 36756794F; НН 95431269А; KB 33438384С; KB 54756375Р;

- грошові кошти у сумі 500 доларів США, купюрами номіналом 100 (сто) доларів США, а саме: НВ 98638415А ; FJ 03903018 А; КВ 32689272 N; та купюрами номіналом по 50 доларів США, а саме : JL 10781538F; РВ19496063В; МА 50283993 A; MF 70336495 А;

- мобільний телефон марки Афон 13, чорного кольору, ІМЕІ1- НОМЕР_2 , ЕМЕІ2- НОМЕР_3 з сім картою за № НОМЕР_4 ;

- зимова куртка «Tiger Forse Jeans», чорного кольору з жовтою підкладкою, яку упаковано до сейфпакету ДБР за № L1002354.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1