Єдиний унікальний номер судової справи 678/1743/23
Номер провадження №1-кп-678-31/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2023 року за №0000367, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, раніше судимий:

22 листопада 2018 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки;

24 січня 2023 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки,

25 січня 2024 року вироком Летичівського районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 125 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

20 грудня 2023 року до Летичівського районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2023 року за №0000367, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 у зв`язку із тим, що строк запобіжного заходу закінчується 17 лютого 2024 року, а ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти застосування запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримує думку свого підзахисного.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено у ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1). Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2).

В силу ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, обмеження прав особи може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого суддя враховує вимоги п. 3 і п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч.ч.1, 2, ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, усвідомлює тяжкість висунутого обвинувачення, а також те, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі та його реальне відбування у місцях позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений переховуватиметься від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, зокрема, маючи для цього всі можливості, зможе виїхати на непідконтрольні Україні на даний час території (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Існує також обґрунтований ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже обвинувачений ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, які містять анкетні дані, адреси проживання свідків, потерпілого, які надали показання, які мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, котрі проживають з ним в сусідніх населених пунктах, та вказані обставини дають підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на вказану категорію осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показів. У відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, наявний реальний ризик, що обвинувачений у разі не продовження запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Суддя погоджується із доводами прокурора, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, адже обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів.

Крім того, знаючи про те, що в країні здійснюється протистояння військовій агресії російської федерації, на території України введено воєнний стан, ОСОБА_4 , проявляючи свою антигромадську спрямованість, вчинив тяжкий злочин.

Суд не погоджується з доводами прокурора про наявність ризику того, що обвинувачений перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводитиме суд в оману, буде ухилятись від викликів, прокурора та суду, адже наявність такого ризику не обґрунтоване.

Враховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, суд вважає, що забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22 години по 06 годину ранку наступного дня, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язків визначених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177-178, 194, 331 КПК України суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме: в період часу з 22:00 год. по 06:00 год., наступного дня, до 13 квітня 2024 року включно, із покладенням на нього наступних обов`язків:

- прибувати до прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі Летичівської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- заборонити відвідування з метою розпивання спиртних напоїв, місця громадського харчування (кафе, бари, ресторани) на території Хмельницької області;

- не залишати місце свого проживання в АДРЕСА_1 в період з 22 години по 06 годину ранку наступного дня;

- утриматися від спілкування з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні, крім як у присутності прокурора та суду в ході проведення слідчих дій та судового розгляду;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала діє до 13 квітня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за місце проживання обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до змісту ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1