У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004561 від 24.09.2023, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ставище Київської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004561 від 24.09.2023, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Вказане клопотання мотивовано тим, що 23.09.2023, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_6 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_7 проходив поблизу приміщення кафетерію «ДОКА», що розташований за адресою: вулиця Сергія Цимбала, будинок 50А, селище міського типу Ставище, Білоцерківський район, Київська область, де в той час вже перебував ОСОБА_4 . Побачивши ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підійшов до останнього та в цей час між ними на ґрунті тривалих неприязних відносин стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, дістав з кишені своїх джинсових шортів складний ніж та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілому, тримаючи в руці заздалегідь приготовлене знаряддя для спричинення тілесних ушкоджень складний ніж, умисно завдав ОСОБА_6 один удар в область черевної порожнини зліва, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення лівої пахової області з проникненням в забрюшинний простір.

Крім цього, 23.09.2023, близько 23 години 30 хвилин, поблизу приміщення кафетерію «ДОКА», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , біля місця, де ОСОБА_4 спричиняв тілесне ушкодження ОСОБА_6 , проходив ОСОБА_8 .

Побачивши, що ОСОБА_4 наніс ножове поранення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_4 з метою припинення його подальших протиправних дій, оскільки останній погрожував ОСОБА_6 , що відріже йому голову, у зв`язку з чим між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник конфлікт.

На ґрунті раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 наніс один удар ножем в область черевної порожнини з права ОСОБА_8 .

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді різаної рани грудної клітини у проекції 9-11 ребер з правого боку.

24.09.2023 о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

24.09.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

26.09.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

26.09.2023 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_4 , обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 22 листопада 2023 року.

21.11.2023 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 24 грудня 2023 року.

При цьому, слідчий у клопотанні зазначає, що ризики, передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані слідчими суддями при обранні та продовженні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, зменшились, зокрема, наразі існують ризики, передбачені пп.1,5 ч.1 ст.177 КПК України. На даний час відпав ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява потерпілого ОСОБА_6 про те, що він примирився з підозрюваним ОСОБА_4 та просить його не притягувати до кримінальної відповідальності.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з огляду на обґрунтованість повідомленої підозри (з урахуванням зміни) та продовження існування ризиків, передбачених пп.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу та просив його задовольнити. Окрім цього, підозрюваний не заперечував проти розгляду клопотання слідчого за відсутності його захисника.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з огляду на таке.

Як встановлено із матеріалів клопотання, Білоцерківським РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004561 від 24.09.2023, за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України.

24.09.2023 о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

24.09.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

26.09.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 години 00 хвилин 22 листопада 2023 року.

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури від 17.11.2023 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 24.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2023 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» в межах строку досудового розслідування, на 34 дні, тобто до 24.12.2023.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, що повідомлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2001 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язує підозрювану особу з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами, дослідженими під час судового розгляду клопотання, а саме: витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань; рапортами; протоколом огляду місця події від 24.09.2023; копією медичної довідки КНП «Ставищенська лікарня» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 362 від 24.09.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.09.2023; заявою ОСОБА_6 від 24.09.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 24.09.2023 зі стенограмою; протоколом проведення слідчого експерименту від 25.09.2023 за участі потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.09.2023 зі стенограмою; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.09.2023; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2023 за участі свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.09.2023; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2023 за участі свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.09.2023; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2023 за участі свідка ОСОБА_10 ; копіями медичних довідок КЗ «Ставищенська центральна районна лікарня» Ставищенської районної ради від 24.09.2023; заявою ОСОБА_8 від 25.09.2023; постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 26.09.2023; постановою про продовження строку досудового розслідування від 17.11.2023.

На думку слідчого судді, вказаних доказів, для підтвердження обґрунтованості підозри достатньо, задля переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могли бути вчинені кримінальні правопорушення.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурором в судовому засіданні було доведено та підтверджено зібраними по кримінальному провадженню доказами, долученими до клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , а також наявність ризиків, визначених пп. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків спонукатиме підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому, слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 неодружений, неповнолітніх дітей на утримання не має, непрацевлаштований, не має власного житла (проживає у квартирі, яку винаймає), а відтак він не обтяжений соціальними зв`язками. Зазначене вказує на ту обставину, що ОСОБА_4 без будь-якої шкоди для себе в будь-який момент може змінити місце проживання та свого знаходження, уникаючи органи досудового розслідування та суду.

Оцінюючи ступінь ризику, передбаченого п.5 ч.1 т.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Так, ОСОБА_4 раніше судимий: 29.01.2009 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років із конфіскацією майна; 09.06.2017 Ставищенським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки; 16.06.2017 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки. У даному випадку спостерігається трансформація злочинної діяльності ОСОБА_4 із вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних речовин на вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи. Зазначена тенденція відображає динаміку руйнування моральних цінностей та орієнтирів у підозрюваного ОСОБА_4 . Вказує на нівелювання прав людини та повне ігнорування оточуючих, що в свою чергу, враховуючи схильність підозрюваного до вчинення злочинів, зумовлює скоєння відносно інших осіб кримінальних правопорушень. Указані обставини свідчать про реальну наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, закономірність поведінки ОСОБА_4 , схильність до вчинення злочинів із застосуванням насильства.

Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих та свідків, на теперішній час відпав, оскільки до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява потерпілого ОСОБА_6 про те, що останній примирився з підозрюваним ОСОБА_4 та просить його не притягувати до кримінальної відповідальності.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного ОСОБА_4 в умовах ізоляції є на даний час необґрунтованим, а існуючим ризикам, передбаченим пп. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, може дієво запобігти запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається.

У справі «Хайредінов проти України» ЄСПЛ вказав, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

У справах «Лабіта проти Італії» та «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання проте, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Частинами 1, 2 ст. 200 КПК України визначено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення та наслідки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя, зокрема те, що останній має батьків, з якими підтримував стосунки під час перебування під вартою шляхом отримання від них посилок, передач та на побаченнях, при цьому батько підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_11 є інвалідом ІІ групи, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.

Положеннями ст. 181 КПК України передбачено, що до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Отже, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що, незважаючи на те, що ОСОБА_4 інкриміновано вчинення тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт без застосування засобів електронного контролю та покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належну процесуальну поведінку.

При цьому, слідчий суддя зважає на практику ЄСПЛ, згідно з якою за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт, прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 §1(с) Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії»). Тому слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю найбільш відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 181, 183, 194, 197, 199, 200, 372, ч.2 ст.376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004561 від 24.09.2023, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування засобів електронного контролю, строком до 24.12.2023.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) з`являтись до слідчого, прокурора або слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із села Розкішна Білоцерківського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та (або) роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту доручити Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Визначити строк дії ухвали до 24 грудня 2023 року включно.

Копію ухвали про зміну запобіжного заходу негайно вручити учасникам процесу після її проголошення.

Відповідно до ст.205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 22.12.2023 о 15 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1