Справа №639/454/24
Провадження№1-кп/639/213/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 07 грудня 2023 року за №0001269 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.02.2017 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 03.11.2017 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, в силу ч. 1 ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 11.01.2018 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців, звільнений 10.03.2021 з Диканівської ВК Харківської області № 12 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи умисел на скоєння крадіжки у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», 29.11.2023, у ранковий час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Саме в той час у ОСОБА_5 виник протиправний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_6 , а саме: холодильнику торгівельної марки «Днепр-2» КШ-160, ТУ 27-04-149-71, серійний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 1971 року випуску. Надалі, усвідомлюючи неможливість доведення свого злочинного умислу до кінця самостійно, приблизно о 10.00 год. цього ж дня, ОСОБА_7 цілеспрямовано вийшов з квартири та почав рухатись вулицею Москалівська у м. Харків, де неподалік від заводу «ім. Т.Г. Шевченка» м. Харкова, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , який при собі мав двохколісний ручний візок, після чого вирішив звернувся за допомогою до останнього, запевнивши у законності своїх дій, а саме повідомивши, що холодильник торгівельної марки «Днепр-2» КШ-160, який знаходиться у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належить йому, а також запропонувавши грошову винагороду за допомогу, на що останній надав добровільну згоду, не усвідомлюючи злочинний характер дій ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 , того ж дня, у період часу з 10 год. до 10 год. 30 хв., повернувся у приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає і не може завадити доведенню злочинного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, діючи разом із ОСОБА_8 , що не був проінформований про злочинний намір останнього, повторно, умисно, з корисливих мотивів, викрав з приміщення кухні вказаної квартири холодильник торгівельної марки «Днепр-2» КШ-160, ТУ 27-04-149-71, серійний номер 071089939, білого кольору, 1971 року випуску, вартістю 800 грн. 00 коп, який належить ОСОБА_6 , розпорядившись викраденим у подальшому на власний розсуд. В результаті протиправного діяння, ОСОБА_5 , завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 800грн. 00 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 6362/23 від 12.12.2023.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв його саме так, як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дії, а також наслідки не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції останнього, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують його особу.

Суд проводив розгляд данного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових правопорушень та враховує їх характер і ступень тяжкості, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових правопорушень не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 11 січня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 11.01.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 зарахувати в строк покарання строк ув`язнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Процесуальні витрати у розмірі 260 грн. 00 коп. за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_5 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів з позначкою виду платежу - за проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.12.2023 року, а саме: з холодильника марки «Днепр-2» КШ-160, ТУ-27-04-149-71, серійний номер: НОМЕР_1 , білого кольору, 1971 року випуску, який визнано речовим доказом та повернути його власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1