Справа №601/3549/23
Провадження № 1-кп/601/62/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 23.10.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні має двоє малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 проживає спільно із своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ОСОБА_5 ). У зв`язку із цим, враховуючи ч. 2 ст. З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є кривдником - особою, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а отже є суб`єктом кримінального протиправного діяння.

19 березня 2023 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 .

Реалізуючи своє кримінально протиправне діяння, ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно систематично у період часу з 19.03.2023 по 22.10.2023 вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, 19.03.2023 о 04 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, що могло завдати істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.04.2023 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становило 170 (сто сімдесят) гривень.

Надалі, продовжуючи свої протиправні дії, 07 квітня 2023 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, що могло завдати істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Зазначені дії призвели до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи - ОСОБА_5 .

Також, продовжуючи свої протиправні дії, 22 травня 2023 року приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та, що могло завдати істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Крім того, ОСОБА_3 продовжив свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_5 , будучи при цьому тричі притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.І, ч.2 ст. 173-2 КУпАП, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання.

Та продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань потерпілій ОСОБА_5 , 22 жовтня 2023 року біля 13 год. 45 хв., знаходячись за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у безпричинних словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, приниження що призвело до емоційної невпевненості, чим завдали шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 .

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин, та заподіяно шкоду особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_5 , наданих їй Конституцією України, а саме правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 19.12.2023 укладена угода про примирення.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 на підставі ст. 468, 469, 471, 473 КПК України дійшли згоди про примирення, виклавши в угоді формулювання обвинувачення ОСОБА_3 та його правової кваліфікації за ст. 126-1 КК України, зазначивши, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також, сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_3 покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення просила затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що винним себе визнає повністю, 19.12.2023 між ним та потерпілою досягнуто примирення, про що свідчить укладена між ним та потерпілою угода про примирення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, який буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, і просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, зазначивши, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст обвинувального акта та угоду про примирення, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

У відповідності до абзацу другого ч.1 та ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Узгоджене в угоді про примирення покарання установлене в межах санкції ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що зміст дослідженої угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а саме в угоді про примирення зазначені їх сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якої винний перебуває у сімейних.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 грудня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 23.10.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 19 грудня 2023 року покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий