Провадження № 1-кс/201/5557/2023
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000679 від 10.07.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 т. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із погодженими прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що вилучене 26.12.2023 в ході проведення обшуку автомобіля марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, вул. Обоянська, буд. 2, а саме: 2 мобільних телефони марки Iphone, опечатані в с/п №PSP2124885, предмет схожий на телескопічну дубинку, опечатано до с/п №PSP2124884, ключі від автомобіля марки BMW д.н.з. НОМЕР_1 , опечатано до С/П № НОМЕР_2 , вилучено та опечатано бірками, та сам автомобіль марки BMW д.н.з. НОМЕР_1 є речовими доказами у кримінальному проваджені № 0000679 від 10.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - за фактом утримання місця розпусти, а також звідництва для розпусти, вчиненого з метою наживи, сутенерства, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Тому просив накласти арешт з метою збереження речових доказів, із забороною розпорядження та відчуження зазначеного майна для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування або знищення.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 , її представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання заперечували, зокрема із тих підстав, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступних висновків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно із положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя звертає увагу на невідповідність його вказаним вимогам процесуального закону.

Так, обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що майно, на яке пропонується накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, вилучені речі зберегли сліди кримінального правопорушення, могли бути здобуті злочинним шляхом, або бути знаряддям злочину. Також вказує, що зазначене майно, може бути використане як докази факту незаконного придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Отже, клопотання не містить будь-якої конкретизації підстав і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та обґрунтування необхідності арешту майна. Не зрозуміло взагалі, до чого у клопотанні вказані психотропні речовини і небезпечні наркотичні засоби, якщо за обставинами кримінального правопорушення вони взагалі не фігурують.

Також до клопотання не надані документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або ж конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном. Констатовано лише їх вилучення.

Таким чином, обґрунтування клопотання у цій частині зводиться до викладення положень законодавства щодо підстав, обсягу та процедури арешту майна, без зазначення мети цього арешту стосовно конкретних речей, зокрема не вбачається за можливе встановити, об`єктом яких саме кримінально протиправних дій та у який спосіб було це майно; знаряддям при вчиненні яких саме дій та у який спосіб воно було; які саме сліди воно на собі зберегло; які саме відомості та щодо яких обставин, які мають значення для справи, воно містить; як незастосування арешту щодо конкретних речей унеможливить використання їх як доказів у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене клопотання слідчого не може вважатися таким, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України в частині викладення підстав, мети та обґрунтування необхідності арешту майна.

Відтак, слідчим суддею встановлена невідповідність клопотання слідчого вимогам закону, яка унеможливлює подальший повний, всебічний та об`єктивний розгляд даного клопотання по суті.

Зважаючи на вищевикладене слідчий суддя вважає, що клопотання подане з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 64-2, 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000679 від 10.07.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 т. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України повернути прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків - 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 10 січня 2024 року о 18 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_7