Справа № 405/3624/23
провадження № 1-кс/405/4149/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2023 року №0000535, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-2, ч.4 ст.189 КК України, про продовження запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Кіровограда, із повною загальною середньою освітою, неодруженому, немаючому на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратур ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу - тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, у межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити підозрюваному запобіжний захід - тримання під вартою, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що викладені у клопотанні та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник у судовому засіданні надав пояснення згідно яких заперечував щодо задоволення клопотання, вказав, що клопотання не обґрунтоване.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000535 від 09.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 2552, ч. 4 ст. 189 КК України (а.к. 5 витяг з ЄРДР).

15.09.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 2552 КК України (а.к. 13-15).

20.09.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком до 21.10.2023.

20.10.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 продовжено строк застосовання запобіжного заходу тримання під вартою строком до 18.12.2023 (а.к. 9-12).

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.10.2023 кримінальному провадженні № 0000535 від 09.05.2023 продовжено строк досудового розслідування до 21.12.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000535 від 09.05.2023 продовжено до 08.02.2024 року.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у ст. 194, 199 КПК України, які передбачають дослідження слідчим суддею таких обставин:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри:

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-2 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується повідомленням про підозру (а.к. 13-15), протоколом про тимчасовий доступ до речей і документів (а.к. 19-22), протоколом допиту свідка (а.к. 29), висновком експерта (а.к.33-55).

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкалопротии України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 2552 КК України.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2552 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ризики передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КК України не зменшилися, а саме:

- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення, маючи при цьому всі можливості та засоби, немає стійких соціальних зв`язків у вигляді постійного місця роботи, та постійного місця проживання, тому в будь-який час має можливість залишити межі контрольованої території України. Усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У справі "Ілійков проти Болгарії", зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

- відповідно до п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України підозрюваний може незаконно впливати на свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні. Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів. Таким чином, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що для мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний, використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів як це передбачено ст. 23 КПК України, має можливість незаконно впливати на свідків.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

- відповідно до п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні в т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення.

- відповідно до п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Так, неодноразово засуджений, на даний час до суду направлено два обвинувальних акта щодо ОСОБА_4 у скоєнні особливо тяжких злочинів, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність.

Отже, що ризики, передбаченні п.п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки застосований запобіжний захід забезпечує належну процесуальні поведінку підозрюваного. Крім того з моменту застосування підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для застосування підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій, а саме: здійснити процедуру зняття грифу секретності клопотань, доручень, ухвал суду, про проведення негласних (слідчих) розшукових дій та долучити їх до матеріалів кримінального провадження; провести судову експертизу відео-, звукозапису щодо ОСОБА_8 , висновок якої долучити до матеріалів кримінального провадження; встановити та допитати інших осіб у якості свідків, яким можуть бути відомі обставини злочинної діяльності підозрюваних; у повному обсязі зібрати характеризуючи дані на підозрюваних; скласти та повідомити остаточні підозри у кримінальному провадженні; повторно допитати підозрюваних, з урахуванням кінцевих підозр, у даному кримінальному провадженні; ознайомити сторону захисту із матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (процесуальні) дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Зазначені слідчі та процесуальні дії необхідні для повного та всебічного з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України і його належної поведінки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Частиною ч.3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать, про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Таким чином, продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вказаних обставин справи, серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, характеризуючи даних на підозрюваного та насамперед обставин і характеру вчиненого злочину, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів. З урахуванням зазначеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Водночас слідчий суддя відзначає, що відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженніщодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст.176-199 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто з 12 год. 05 хв. 11.12.2023 до 12 год. 05 хв. 08.02.2024.

Строк дії ухвали визначити до 12 год. 05 хв. 08.02.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9