Справа № 573/2307/23
Номер провадження 1-кп/573/24/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

педагога - ОСОБА_9 ,

свідків - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Житомирської області, Червоноармійського району, с. Великий Луг, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, вдівця, не працюючого, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в :

Влітку 2010 року ОСОБА_5 познайомився із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і починаючи з літа 2010 року ОСОБА_8 разом з донькою ОСОБА_7 стали проживати спільно з ОСОБА_5 в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , однією сім`єю, вели спільний побут. ОСОБА_5 приймав участь у вихованні ОСОБА_7 і був обізнаний про її малолітній вік. Крім того, у ОСОБА_8 і ОСОБА_5 народилась спільна дитина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У середині липня 2021 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), під час спільного проживання однією сім`єю із зазначеними особами, у ОСОБА_5 , який був обізнаний, що донька його співмешканки ОСОБА_8 - ОСОБА_7 є неповнолітньою, тобто особою, яка не досягла вісімнадцятирічного віку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_7 , якій на той час виповнилось 14 років.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно своєї неповнолітньої падчерки ОСОБА_7 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої свободи та недоторканості неповнолітньої, у середині липня 2021 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , залишившись наодинці разом з неповнолітньою ОСОБА_7 за місцем їхнього проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вчиняючи кримінальне правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, користуючись безпорадним станом потерпілої в силу свого неповнолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір, використовуючи свою фізичну перевагу, перебуваючи в гостьовій кімнаті будинку за вказаною адресою, застосовуючи до ОСОБА_7 фізичне насильство, а саме: поваливши потерпілу на ліжко та утримуючи її, роздягнувшись при цьому сам та роздягнувши потерпілу, вступив з неповнолітньою ОСОБА_7 у статеві зносини, пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій, а саме: дістав свій статевий орган, який перебував в ерегованому стані та вагінально проник ним у тіло неповнолітньої ОСОБА_7 і протягом близько трьох хвилин здійснював з нею статевий акт, який завершився сім`явиверженням всередину, тобто у вагіну неповнолітньої ОСОБА_7 . Дії сексуального характеру ОСОБА_5 відносно ОСОБА_7 не мали ознак добровільної згоди з боку неповнолітньої потерпілої та не були результатом її вільного волевиявлення. Задовольнивши таким чином злочинним шляхом свою статеву пристрасть, ОСОБА_5 наказав потерпілій йти до своєї кімнати.

У подальшому, у кінці серпня, у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2021 року, у січні, у середині лютого, у березні, квітні, травні, на початку червня, у липні, у кінці серпня, у середині вересня, у другій половині листопада, у грудні 2022 року, у кінці лютого, у середині березня, у середині квітня, на початку травня, на початку червня, у середині липня та на початку серпня 2023 року (точних дат і часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_5 , який залишився наодинці зі своєю падчеркою ОСОБА_7 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись тим, що його співмешканки ОСОБА_8 і малолітнього сина ОСОБА_13 на той час вдома не було, виник новий злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення дій сексуального характеру відносно своєї неповнолітньої падчерки ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_7 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої свободи та недоторканості неповнолітньої, у кінці серпня, у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2021 року, у січні, у середині лютого, у березні, квітні, травні, на початку червня, у липні, у кінці серпня, у середині вересня, у другій половині листопада, у грудні 2022 року, у кінці лютого, у середині березня, у середині квітня, на початку травня, на початку червня, у середині липня та на початку серпня 2023 року (точних дат і часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи наодинці разом з неповнолітньою ОСОБА_7 за місцем їхнього проживання в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, вчиняючи кримінальне правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, користуючись безпорадним станом потерпілої в силу свого неповнолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим потерпіла не могла чинити йому опір, використовуючи при цьому свою фізичну перевагу, знаходячись за вказаною адресою, застосовуючи до ОСОБА_7 фізичне насильство, а саме: поваливши потерпілу на ліжко, почав утримувати її, при цьому роздягнувшись сам і роздягнув потерпілу, після чого, вчиняючи кримінальне правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, повторно вступив з неповнолітньою ОСОБА_7 у статеві зносини, пов`язані з вагінальним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій, здійснюючи із ОСОБА_7 статевий акт, який тривав близько трьох хвилин та завершився сім`явиверженням у вагіну неповнолітньої ОСОБА_7 . Дії сексуального характеру ОСОБА_5 відносно ОСОБА_7 не були результатом її вільного волевиявлення та були вчинені без добровільної згоди останньої. Задовольнивши таким чином злочинним шляхом свою статеву пристрасть, ОСОБА_5 наказував потерпілій йти до своєї кімнати або йшов сам відпочивати до гостьової кімнати.

Внаслідок вчинення ОСОБА_5 відносно своєї неповнолітньої падчерки ОСОБА_7 протиправних дій сексуального характеру, що виразились у неодноразових, без добровільної згоди потерпілої статевих зносинах, пов`язаних з вагінальним проникненням у тіло потерпілої, з використанням своїх геніталій, неповнолітня ОСОБА_7 завагітніла та 18.08.2023 на 40-му тижні вагітності була доставлена до КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр», де народила мертву доношену дитину.

Відповідно до висновку судово-медичної комісійної експертизи від 23.11.2023№79/2023 враховуючи антропометричні дані плода, макроскопічні та мікроскопічні зміни плода та плаценти, дані акушерського огляду при поступленні до КНП «ОКПЦ» термін вагітності становив близько 40 тижнів, відповідно зачаття дитини ОСОБА_7 припадає на другу половину листопада 2022 року. Причиною внутрішньоутробної загибелі плода стала гіпоксія.

Згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 19.09.2023 №СЕ-19/111-23/45790-БД ОСОБА_5 може бути біологічним батьком новонародженої дитини, яку ІНФОРМАЦІЯ_5 народила ОСОБА_7 . Ймовірність даної події складає 99,037%.

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 22.11.2023 №СЕ-19/119-23/16900-БД ОСОБА_5 може бути біологічним батьком новонародженої дитини, яку ІНФОРМАЦІЯ_5 народила ОСОБА_7 . Ймовірність даної події складає 99,982%.

Відповідно до висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 26.09.2023 №605 потерпілої ОСОБА_7 встановлено, що на момент вчинення відносно останньої протиправного діяння (протягом часу з 2021 по 2023 р.) ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждала, не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. На даний час ОСОБА_7 виявляє ознаки посттравматичного стресового розладу, який перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з вчиненням відносно неї кримінального правопорушення. За своїм психічним станом ОСОБА_7 могла правильно сприймати обставини вчинюваного відносно неї злочину та може давати про них відповідні покази.

При виконанні завдань виявленні відсутніх деталей на зображеннях, відтворенні сюжетної розповіді, описі малюнків, складанні розповідей за картинками, встановленні послідовності подій, виявленні неточностей зображень) у судженнях та умовиводах ОСОБА_7 спирається на конкретні ознаки сприйнятої інформації, не спостерігається схильності до комбінування фактів, не привносить нових деталей, не використовує домисли, зміст зображеного не спотворює, що свідчить про відсутність у ОСОБА_7 підвищеної схильності до фантазування.

В умовах даного обстеження при критичних зауваженнях ОСОБА_7 не змінює свою думку, здатна довести своє ставлення до предмету обговорення, дотримується власної лінії поведінки, у процесі роботи проявляє пізнавальну активність, критичність, відповіді достатньо самостійні, що свідчить про відсутність у ОСОБА_7 підвищеної схильності до навіювання.

Відповідно до висновку додаткової амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 21.11.2023 №766 встановлено, що ОСОБА_7 на момент вчинення відносно неї кримінального правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждала, не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності.

На момент вчинення відносно неї кримінальних правопорушень, а саме: у липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2021 року, у січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, листопаді, грудні 2022 року, у лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні 2023 року ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждала, не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності.

На даний час ОСОБА_7 виявляє ознаки посттравматичного стресового розладу, який перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з вчиненням відносно неї кримінального правопорушення.

За своїм психічним станом ОСОБА_7 могла правильно сприймати обставини, що мали місце у липні 2021 року - серпні 2023 року та може давати про них відповідні покази.

З урахуванням віку та рівня розвитку остання розуміла характер і значення вчинюваних відносно неї протиправних дій, що мали місце в липні 2021 року - серпні 2023 року, проте можливість до активної протидії в ситуації тривалого фруструючого впливу була обмежена усвідомленням психологічної та фізичної переваги ОСОБА_5 , а також можливих наслідків для себе в разі активного супротиву, страхом за можливі наслідки (страх фізичного впливу, припущення у власній винуватості в такій ситуації). Тому у вищевказаних умовах ОСОБА_7 не могла здійснювати активний, повноцінний опір, а діяла в межах ресурсів власної особистості (пасивно виконувала вказівки ОСОБА_5 ).

З урахуванням рівня інтелектуально-мнестичного розвитку, віку та емоційного стану ОСОБА_7 могла правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, що мали місце в липні 2021 року - серпні 2023 року та може давати про них відповідні покази.

Підвищеної схильності до фантазування та навіювання в останньої не виявлено.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 30.10.2023 №712 встановлено, що на момент вчинення інкримінованого йому злочину ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними.

На даний час останній будь-якими психічними захворюваннями на страждає. Як особа, що не є психічно хворою ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину спочатку визнавав частково, а після дослідження доказів - визнав повістю. Показав, що з початку літа 2010 року він проживав однією сім`єю із ОСОБА_8 та її донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 називала його батьком, а він її - дочкою. Потерпіла гуляти з друзями не ходила, хлопців у неї не було. ІНФОРМАЦІЯ_6 в них з ОСОБА_8 народився спільний син ОСОБА_13 .

У серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2021 року, у січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, листопаді, грудні 2022 року, у лютому, березні, квітні, травні, червні, липні та серпні 2023 року (точних дат не пам`ятає) він вступав з ОСОБА_7 в статевий зв`язок без її добровільної згоди. Усі випадки зґвалтування відбувалися за місцем їх проживання, коли вдома нікого не було. З ОСОБА_7 він знімав трусики, а з себе штани, клав останню на ліжко або диван і проникав своїм половим членом в її вагіну. При цьому засобами контрацепції він ніколи не користувався. Статевий акт відбувався близько 2-х хвилин.

Коли він перший раз зґвалтував ОСОБА_7 , то вона була незайманою. На той час їй було 15 років.

15.08.2023 року дружину з сином ОСОБА_13 поклали до лікарні в м. Суми. Ввечері 17.08.2023 у ОСОБА_7 почався пронос, про що він повідомив дружині та дав ОСОБА_7 пігулку. Зранку 18.08.2023 останній знову стало погано, про що він повідомив дружині, а вона викликала швидку. Фельдшерка оглянула ОСОБА_7 та забрала її до лікарні. Він поїхав з ними, щоб доїхати до роботи. Дорогою в останньої почалася кровотеча, у зв`язку з чим фельдшер запитала чи живе вона статевим життям. ОСОБА_7 промовчала, а він злякався та сказав, що не живе. Дорогою він вийшов і пішов на роботу. Потім постійно телефонував ОСОБА_7 , але вона не відповідала. Йому вдалося додзвонитися лікарю і той йому повідомив, що ОСОБА_7 зробили операцію. Після цього йому телефонувала дружина та кричала за те, що він зґвалтував доньку. Через деякий час до нього прийшов колега, сказав, що його чекають на прохідній, у зв`язку з чим він пішов з роботи, у магазині купив пляшку горілки та випив її біля магазину. Потім сів на попутку, доїхав до Степанівки, де ще випив горілки. Прокинувся він на стадіоні наступного дня, пішов на трасу та доїхав до Суханівського повороту, де зайшов до товариша випити. Потім до товариша приїхала поліція і його затримали. Наступного дня, тобто 20.08.2023, поліцейські його відпустили та для зв`язку дали телефон, але він його відключив. Деякий час він переховувався від поліції.

З приводу свого стану здоров`я ОСОБА_5 пояснив, що нічим не хворіє, а про простатит дружину обманював, оскільки не хотів з нею спати.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав, його вина повністю доказана показами потерпілої, її законного представника, свідків, які є логічними і послідовними.

Допитана потерпіла ОСОБА_7 показала, що вона з мамою, вітчимом ОСОБА_5 та братом ОСОБА_13 проживали в АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 виховував її з трьох років, вона називала його батьком.

У липні 2021 року, коли вдома нікого не було, ОСОБА_5 закрив на гачок двері та потягнув її на ліжко, яке стояло в залі. На її питання: «Що він хоче?», останній нічого не відповів, а мовчки притягнув на ліжко та почав знімати з неї одяг нижче талії. Вона знову запитала що він хоче, а ОСОБА_5 відповів: «Побачиш». Потім останній зняв свій одяг, який був нижче талії, «заліз» на неї і вставив свій половий член в її вагіну, здійснивши таким чином статевий акт. Після цього він сказав, що б вона одяглася та йшла. Того разу вона навіть не зрозуміла, що відбулося, оскільки їй ніхто не розказував про статеве життя. Вона була незайманою.

Крім цього, ОСОБА_5 зґвалтував її в серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2021 року, у січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, листопаді та грудні 2022 року, у лютому, березні, квітні, травні, червні, липні та серпні 2023 року (точних дат і часу не пам`ятає). Усі рази зґвалтування відбувалося в їх будинку, коли вони залишалися вдвох. Вона виривалася, просила відпустити і не робити «цього», на що ОСОБА_5 або не реагував, або казав щоб не кричала, бо все одно ніхто не допоможе. Засобами контрацепції обвинувачений ніколи не користувався. У більшості випадків зґвалтування відбувалося, коли ОСОБА_5 був тверезим, але були й випадки, коли він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Статеві акти тривали близько 2 хвилин.

Про зґвалтування вона нікому не розказувала, бо мама б не повірила, а подруг у неї немає. Крім того, вона боялася вітчима.

17.08.2023 мама з братом були в лікарні в м. Суми. Ввечері, коли вона лягла спати, ОСОБА_5 напився, перевернув її на спину і хотів залізти. Але вона його штовхнула та останній пішов. Серед ночі в неї розболівся живіт, у зв`язку з чим 18.08.2023 близько 6 години ОСОБА_5 зателефонував мамі, а та викликала швидку. Коли її забирали до лікарні, останній попросив довести його до роботи та вийшов на трасі. Дорогою в неї почалася кровотеча. Після того, як ОСОБА_5 вийшов, вона розказала фельдшеру швидкої, що останній її ґвалтував. У лікарні їй зробили операцію, дитина народилася мертва.

Законний представник потерпілої ОСОБА_8 показала, що останні 13,5 років вона прожила з ОСОБА_5 . З трьох років останній виховував її дочку ОСОБА_7 , яка називала ОСОБА_5 батьком. Співмешканець ставився до ОСОБА_7 як до рідної дитини, називав дочкою. Крім того, у них народився син ОСОБА_13 . Останні 2 роки вони не жили з чоловіком статевим життям, оскільки в нього був простатит і він казав, що йому боляче. Але влітку 2023 року на його трусах вона побачила сліди сперми і запитала звідки вони взялися, за що ОСОБА_5 побив її та викинув з коридору.

15.08.2023 їх з ОСОБА_13 поклали до лікарні в м. Суми, оскільки син хворіє на астму. 17.08.2023 близько 22 години їй зателефонував ОСОБА_5 і сказав, що в ОСОБА_7 пронос. 18.08.2023 о 6:10 їй знову зателефонував співмешканець, сказав, що в ОСОБА_7 болить живіт і вона викликала швидку. ОСОБА_5 повинен був їхати разом з дочкою в лікарню, а потім на роботу, але він вийшов дорогою зі швидкої. Чоловік зателефонував їй і сказав, що б вона їхала на Баси в перинатальний цент. У лікарні її насварила лікарка, сказала, що ОСОБА_7 вагітна, а мати нічого не знає. Після цього вона зателефонувала співмешканцю, сказала, що ОСОБА_7 вагітна. Вона не могла зрозуміти хто міг бути батьком дитини, оскільки дочка взагалі не ходила гуляти. Коли ОСОБА_7 відійшла від наркозу, то на її питання: «Хто батько дитини?», відповіла: «Он отой домашній».

Про те, що ОСОБА_5 ґвалтує ОСОБА_7 , остання їй нічого не розказувала. Те, що ОСОБА_7 була вагітною, вона не бачила, оскільки в дочки був невеликий живіт.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона працює на посаді парамедика на станції екстреної медичної допомоги. У серпні 2023 року, точної дати не пам`ятає, вона була на чергуванні. Близько 6 години ранку надійшов виклик із смт. Миколаївка. Скарги були на біль у животі в дівчини 17 років. У селі їх зустрів вітчим і довів до будинку. Після огляду ОСОБА_7 забрали в лікарню. Вітчим поїхав з ними, що б доїхати до роботи. Дорогою в дівчини почалася кровотеча. Вона запитала в останньої чи живе та статевим життям. ОСОБА_7 подивилася на вітчима і промовчала, а вітчим відповів, що не живе, що вона ще дитина. Після того як вітчим вийшов, вона знову запитала чи живе ОСОБА_7 статевим життям, на що остання відповіла: «Так, він мене ґвалтує.» та подивилася на двері в які вийшов вітчим. Вона питала який період її ґвалтують, але відповіді вже не пам`ятає. У лікарню остання поступила у важкому стані, оскільки втратила багато крові. Живота в дівчини не було видно, бо вона повнувата, але при пульпації відчувалося щось не те.

Свідок ОСОБА_11 показала, що вона працює на посаді директора в Миколаївському ліцеї. ОСОБА_7 навчається в 11 класі. Остання доброзичлива, старанна, тиха, добре навчається. Близьких друзів, з якими можна поділитися, свідок у ОСОБА_21 не помічала. Від психолога вона довідалася, що ОСОБА_7 зґвалтував вітчим і народилася мертва дитина.

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона працює на посаді вчителя і практичного психолога в Миколаївському ліцеї. ОСОБА_7 знає з 5 класу, вона її класний керівник. Остання добра, відповідальна, закрита. За нею спостерігалося небажання спілкуватися з іншими. Авторитетом ОСОБА_7 не користувалася, але діти її не ображали. Коли діти просили ОСОБА_7 щось розповісти, то вона реагувала навіть з агресією. Вона жила ніби в своєму замкнутому світі. Після лютого 2022 року учні навчалися дистанційно. ОСОБА_7 постійно приєднувалася, пропусків без поважних причин не допускала. У червні 2023 року вона приходила в школу здавати підручники, але вагітності видно не було, лише те, що ОСОБА_7 погладшала. У серпні 2023 року вони готували виступ. Оскільки ОСОБА_7 на репетицію двічі не прийшла, вона подзвонила їй та її мамі, але трубку ніхто не взяв. Коли наступного разу додзвонилася, то ОСОБА_7 сказала: «Той мене ґвалтував, а я народила, воно померло». На її питання хто це, остання сказала: «ОСОБА_5».

Крім показів обвинуваченого, потерпілої, законного представника, свідків, факт вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується також письмовими матеріалами справи:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.08.2023, відповідно до якого ОСОБА_7 просить притягнути до кримінальної відповідальності свого вітчима ОСОБА_5 , який починаючи з літа 2020 року примушував її до статевих стосунків з ним без її згоди та протягом 3-х років ґвалтував (том 2 а. с. 4);

- протоколом огляду місця події від 18.08.2023, згідно з яким слідчий ОСОБА_22 у присутності власниці ОСОБА_8 , понятих і спеціалістів оглянув будинок, розташований у АДРЕСА_2 (том 2 а. с. 18-32);

- протоколом огляду предметів від 19.08.2023 з фототаблицею до нього, з яких вбачається, що на спортивних штанах, футболці та трусах, належних ОСОБА_7 , які добровільно видала її мати ОСОБА_8 , наявна речовина бурого кольору, схожа на кров (том 2 а. с. 48-53);

- протоколом огляду місцевості від 18.08.2023 з фототаблицею до нього, відповідно до яких слідча оглянула сторожку типу металевого вагончика, розташовану на території «Елеватора РАЙЗ Північ» у с. Степанівка, по вул. Заводській, 1, в якому виявила картуз, рюкзак, чоловічу куртку, в кишені якої знаходилися гроші та паспорт на ім`я ОСОБА_5 , на столі - мобільний телефон REDMI Xiaomi з номером телефону НОМЕР_1 (том 2 а. с. 67-78);

- актом про застосування службового собаки від 18.08.2023, згідно з яким службовий собака взяв слід від вагончика охорони по стежці лісосмугою вивів на протилежну частину дороги Суми - Конотоп біля продуктового магазину, де і припинив свою роботу (том 2 а. с. 70);

- протоколом огляду від 08.09.2023, з якого вбачається, що на мобільному телефоні, належному ОСОБА_5 , наявні пошукові запити порнографічного характеру (том 2 а. с. 92-109);

- довідкою Миколаївської селищної ради від 29.08.2023, згідно з якими ОСОБА_7 проживає в АДРЕСА_2 , з мамою ОСОБА_8 , співмешканцем матері ОСОБА_5 , братом ОСОБА_13 (том 3 а. с. 89);

- випискою з медичної карти стаціонарного хворого №673, з якої вбачається, що з 24 по 31.08.2023 ОСОБА_7 знаходилася на стаціонарному лікуванні в гінекологічному відділенні з діагнозом: пізній післяпологовий період, субінволюція матки, розрив промежини ІІ ст., анемія середнього ступеня (том 3 а. с. 97-98);

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 із застосуванням технічних засобів фіксації від 04.10.2023, під час якого остання в присутності понятих, законного представника, психолога розказала і показала на місці, як з липня 2021 року по серпень 2023 року її ґвалтував ОСОБА_5 (том 3 а. с. 110-142);

- протоколом проведення додаткового слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 із застосуванням технічних засобів фіксації від 25.11.2023, під час якого остання в присутності понятих, законного представника, психолога розказала і показала на місці, як у вересні і грудні 2021 року, січні та квітні 2022 року її ґвалтував ОСОБА_5 (том 3 а. с. 143-162);

- протоколами отримання зразків для експертизи від 22.08.2023, 05.10.2023, 20.11.2023, відповідно до яких в підозрюваного ОСОБА_5 відібрано зразки букального епітелію (том 3 а. с. 164-165, 169, 173);

- висновком судово-психіатричного експерта від 30.10.2023 №712, з якого вбачається, що на момент вчинення інкриміногованого ОСОБА_5 злочину останній будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 будь-яким психічним захворюванням не страждає. Як особа, що не є психічно хворою, останній застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том 3 а. с. 197-199);

- висновком експерта від 19.09.2023 №СЕ-19/111-23/45790-БД, згідно з яким ОСОБА_5 може бути біологічним батьком новонародженої дитини, яку ІНФОРМАЦІЯ_5 народила ОСОБА_7 . Ймовірність події складає 99,037% (том 3 а. с. 207-217);

- висновком експерта від 22.11.2023 №СЕ-19/119-23/16900-БД, з якого вбачається, що ОСОБА_5 може бути біологічним батьком новонародженої дитини, яку 18.08.2023 народила ОСОБА_7 . Ймовірність події складає 99,982% (том 3 а. с. 226-323);

- висновком судово-психіатричного експерта від 26.09.2023 №605 та висновком судово-психіатричного експерта від 21.11.2023 №766, відповідно до яких на момент вчинення відносно ОСОБА_7 протиправного діяння (протягом 2021- 2023 років) остання будь-яким психічним захворюванням не страждала, не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. На даний час ОСОБА_7 виявляє ознаки посттравматичного стресового розладу, який перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з вчиненням відносно неї кримінального правопорушення. За своїм психічним станом остання могла правильно сприймати обставини вчинюваного відносно неї злочину та може давати про них відповідні покази. З урахуванням віку та рівня розвитку ОСОБА_7 розуміла характер і значення вчинюваних відносно неї дій, проте можливість до активної протидії в ситуації тривалого фруструючого впливу була обмежена усвідомленням психологічної та фізичної переваги ОСОБА_5 , а також можливих наслідків для себе в разі активного супротиву, страхом за можливі наслідки (страх фізичного впливу, припущення у власній винуватості в такій ситуації). Тому у вищевказаних умовах ОСОБА_7 не могла здійснювати активний, повноцінний опір, а діяла в межах ресурсів власної особистості (пасивно виконувала вказівки). З урахуванням рівня інтелектуально-мнестичного розвитку, віку та емоційного стану остання могла правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, може давати про них відповідні покази. Підвищеної схильності до фантазування та навіювання в потерпілої не виявлено (том 3 а. с. 249-256, том 4 а. с. 6-14);

- висновком експерта від 23.11.2023 №79/2023, згідно з яким враховуючи дані плода, макроскопічні та мікроскопічні зміни плода та плаценти, дані акушерського огляду, при поступленні до КНП «ОКПЦ» термін вагітності становив близько 40 тижнів. Відповідно зачаття дитини ОСОБА_7 припадає на другу половину листопада 2022 року. У зв`язку з відсутністю дати останньої менструації, даних УЗД неможливо більш точно встановити дату зачаття.

Причиною внутрішньоутробної загибелі плода стала гіпоксія. Це підтверджується даними макроскопічного та мікроскопічного дослідження: повнокрів`я внутрішніх органів, темна рідка кров у порожнинах серця та в крупних судинах. Враховуючи відсутність вад розвитку плода не виключена можливість, що за умови перебування на обліку в лікаря акушер-гінеколога, проведенні обстежень під час вагітності, внутрішньоутробної загибелі плода можна було уникнути (том 4 а. с. 17-27);

- протоколом огляду предметів від 27.11.2023, з якого вбачається, що слідчим було оглянуто оптичний диск, на якому міститься інформації про перебування в період часу з 30.06.2021 по 19.08.2023 номерів телефонів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , якими користувалися ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно (том 4 а. с. 39-51);

- протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи, негласного обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння від 19.10.2023 з флешнакопичувачем до нього, відповідно до якого ОСОБА_5 визнав, що мав статевий зв`язок із ОСОБА_7 (том 4 а. с. 65-76).

Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

У суду немає підстав не довіряти зазначеним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

На підтвердження вини обвинуваченого суду також було надано протокол огляду речей від 21.08.2023 з фототаблицею до нього, відповідно до яких оглянуто станки для гоління, якими користувався ОСОБА_5 , які добровільно видала ОСОБА_8 (том 2 а. с. 110-112).

Сторона захисту зазначені докази не просила визнати неналежними або недопустимими. Проте, суд вважає, що вказаний протокол як не підтверджують, так і не спростовують вину обвинуваченого, а тому не може покласти його в основу обвинувального вироку.

Також суду надані постанови Білопільського районного суду Сумської області від 03.10.2016, 05.02.2018, 27.05.2021, але суд також не може взяти їх як доказ, оскільки постанови роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень із загальним доступом, в установленому законом порядку не засвідчені, кого було притягнуто до адміністративної відповідальності та чи набрали вони законної сили з них встановити неможливо (том 4 а. с. 111-116).

Крім того, суду надані довідки про результати опитування ОСОБА_5 , ОСОБА_8 з використанням поліграфа від 19.08.2023 і 21.08.12023 відповідно.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів. Аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Тобто фахівець-поліграфолог може лише констатувати, що людина дає певну фізіологічні реакцію на запитання. Натомість, поліграфолог не може бути безперечно впевненим, на що саме відбулася реакція в людини.

При цьому чинним кримінальний процесуальним законодавством не передбачено перевірки показань із застосуванням спеціального технічного засобу - поліграфа (детектора брехні) та використання отриманих даних як доказу.

Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09.11.2023 у справі №344/17154/18.

З огляду на викладене, довідки про результати опитування ОСОБА_5 , ОСОБА_8 з використанням поліграфа є неналежними і недопустимими доказами винуватості обвинуваченого, а тому суд не може покласти їх в основу обвинувального вироку.

В основу вироку суд кладе покази потерпілої, законного представника, свідків, які є послідовними, логічними та не суперечать письмовим доказам.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, законного представника, свідків, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_5 кваліфікує за ч. 3 ст. 152 КК України, оскільки він вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), зґвалтування неповнолітньої особи.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який систематично більше двох років ґвалтував свою падчерку, з якою проживав у одному будинку, у зв`язку з чим остання завагітніла, а припинив свою протиправну діяльність лише після затримання працівниками правоохоронного органу, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується як особа з неврівноваженим характером, часто вчиняє сварки вдома, раніше не несудимий, ніде не працює, на утриманні має малолітнього сина, 18.08.2023 одразу після надходження до правоохоронних органів повідомлення про скоєння злочину, переховувався від органів досудового розслідування та був затриманий працівниками поліції лише на наступний день, а в подальшому 20.08.2023 після того як у погоджені повідомлення про підозру було відмовлено, наслідком чого було звільнення, до свого місця проживання не повернувся та виїхав у м. Суми, де не маючи постійного місця проживання, мешкав у різних місцях, при цьому умисно вимкнув телефон, який йому дали працівники поліції. Обставин, що пом`якшують покарання, під час судового слідства не встановлено. Обставина, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення повторно та щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах.

Захисник просив при призначенні покарання врахувати, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро покаявся та вибачився перед потерпілою. Але суд не може визнати вказані обставини такими, що пом`якшують покарання, оскільки розкаяння передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а неуявне визнання своєї провини в скоєному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатись у визнанні негативних наслідків кримінального правопорушення для потерпілої особи, намаганні відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки скоєного. Факт щирого каяття особи в скоєнні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Але в матеріалах кримінальної справи стосовно ОСОБА_5 відсутні дані на підтвердження того, що останній намагався будь-яким чином допомогти потерпілій оговтатися від пережитого, компенсував перенесені страждання чи полегшив душевний біль.

Щодо того, що обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, то така заява є формальною, оскільки не підтверджується поведінкою останнього під час судового розгляду. ОСОБА_5 свою вину визнавав лише під тиском доказів, досліджених у суді.

А щодо вибачення, то суд також вважає, що воно не було щирим, оскільки події відбувалися з липня 2021 року по 18.08.2023, а пробачення ОСОБА_5 попросив лише в останньому судовому засіданні. При цьому протягом розгляду справи останній намагався перекласти свою вину на потерпілу.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Суд також враховує думку потерпілої, яка просила призначити суворе покарання.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 8560 грн. 69 коп. за проведення експертиз.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 необхідно залишити у вигляді тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді на речові докази, слід скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, і призначити йому покарання за цим злочином у виді 11 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Початок відбування покарання визначити ОСОБА_5 з 05 жовтня 2023 року.

У строк відбування покарання зарахувати строк тримання під вартою у даному кримінальному провадженні з 19.08.2023 по 20.08.2023 включно.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 8560 грн. 69 коп.

Скасувати арешт восьми чоловічих трусів, піжамних штанів, двох жіночих трусів, трьох простирадл, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 22.08.2023.

Скасувати арешт жіночих спортивних штанів, футболки і трусів, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 22.08.2023.

Скасувати арешт мобільного телефону REDMI Xiaomi з сім-картою НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 22.08.2023.

Скасувати арешт 6 станків для гоління, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 22.08.2023.

Речові докази:

- сірі чоловічі труси «Do Re Mi», сині чоловічі труси з малюнками прямокутників і смуг чорного кольору, сірі чоловічі труси в смуги сірого, жовтого і блакитного кольорів «Amigo», сині чоловічі труси, чорні чоловічі труси з малюнком синього і білого кольорів, сірі чоловічі труси з малюнком квадратів і ромбів на 2-х ґудзиках, білі чоловічі труси «Solla», сірі чоловічі труси «Do Re Mi Boxer», мобільний телефон REDMI Xiaomi з сім-картою НОМЕР_1 , 6 станків для гоління Gillete, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_5 ;

- чорну чоловічу куртку з вставками червоного кольору, картуз, сірий рюкзак, паспорт на ім`я ОСОБА_5 , 500 грн. (АЖ 9171194), 200 грн. (ЄГ 20692572), 100 грн. (УЄ 2524531), 20 гривень (ЮГ 8526038), 5 грн. (ТГ 1354472), монети в сумі 42 грн., які зберігаються в ОСОБА_5 , залишити останньому;

- бежеве двоспальне простирадло з малюнками ромбів коричневого, червоного і білого кольорів, бежеве двоспальне простирадло з малюнком вензелів коричневого кольору, бузкове полуторне простирадло з орнаментом сірого, коричневого і блакитного кольорів, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_8 ;

- сірі піжамні штани з малюнками голів оленят, червоні жіночі труси, білі жіночі труси з малюнком плям сірого і коричневого кольорів з кантом чорного кольору, спортивні штани «Mix Star», жіночу футболку «Bilieve», червоні жіночі труси, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_7 ;

- три зразки букального епітелію ОСОБА_5 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в справі.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -