Справа211/7076/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Тернівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2020 р. під №0001012 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм КП «Міський тролейбус», раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , затриманого 21.09.2020 року, перебуває під арештом в ДУ «Криворізька УВП (№3),

за ознакам кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 115 ч.1, 121 ч.1, 129 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13.09.2020 в ранковий час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходилась на своєму робочому місці в магазині "Стройка", який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та розмовляла по мобільному телефону зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході розмови між ними виник словесний конфлікт, підставою якого були ревнощі, в ході якого ОСОБА_8 висловлювався на адресу дружини нецензурною лайкою, ображав, принижував, умисно погрожуючи вбити останню, та повідомив про намір приїхати до неї на роботу.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , враховуючи неврівноважену поведінку ОСОБА_8 , його емоційний стан, що носили відкритий та загрозливий характер, сприйнявши погрози вбивством, як реальні, оскільки раніше під час їх спільного проживання ОСОБА_8 застосовував до неї фізичне насильство і були наявні підстави побоюватися здійснення ним цих погроз побоюючись за своє життя, з метою уникнення зустрічі з останнім, пішла з роботи та поїхала за адресою: АДРЕСА_3 , в квартиру, яка належала її померлій бабусі.

В цей же день приблизно о 16:00 годин ОСОБА_8 приїхав а адресою: АДРЕСА_3 , де в той час перебувала ОСОБА_4 , та перебуваючи в агресивному й збудженому стані, через зачинені двері, оскільки ОСОБА_4 побоюючись за своє життя їх не відчиняла, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображаючи та принижуючи останню та умисно висловлював погрози вбивством останньої, які ОСОБА_4 також сприймала реально.

Надалі протягом дня, у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 , не відповідала на його телефонні дзвінки, ОСОБА_8 став, за допомогою соціальної мережі "Вайбер", надсилати їй текстові повідомлення, в яких містились погрози вбивством, які ОСОБА_4 також сприйняла реально.

Наступного дня, 14.09.2020, починаючи з ранкового часу, ОСОБА_8 , бажаючи викликати у потерпілої ОСОБА_4 побоювання за своє життя, оскільки остання не відповідала на його телефонні дзвінки та уникала зустрічі із ним, продовжив за допомогою соціальної мережі "Вайбер" надсилати їй текстові повідомлення, в яких містились погрози вбивством, які ОСОБА_4 також сприйняла реально.

В цей же день, 14.09.2020 приблизно 23:56 годин ОСОБА_8 знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , де будучи обуреним та розлюченим, що ОСОБА_4 уникає спілкування з ним, у нього раптово виник намір на заподіяння смерті ОСОБА_4 .

Діючи з цією метою, ОСОБА_8 , взявши в квартирі кухонний ніж та молоток, вирушив до місця перебування ОСОБА_4 , а саме до будинку АДРЕСА_4 .

Прибувши до зазначеного будинку, 15.09.2020 приблизно о 00.35 годин, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_4 , однак слухавку взяв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який раніше приїхав до ОСОБА_4 на прохання сина ОСОБА_4 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після чого, ОСОБА_8 , зрозумівши, що ОСОБА_4 перебуває не одна, а з ОСОБА_6 , відмовився від свого злочинного наміру на заподіяння смерті ОСОБА_4 та перебуваючи в агресивному стані, посиленому станом алкогольного сп`яніння, підійшов до вікон квартири, де перебувала ОСОБА_4 діючи з метою залякування останньої та демонстрації реальності своїх погроз вбивством, приблизно о 00.43 годин 15.09.2020 за допомогою молотка розбив скло в вікнах кухні та кімнати зазначеної квартири. Після чого, припинив протиправні дії та почав швидко віддалятись від будинку, направившись в бік буд. АДРЕСА_4 .

1.В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим за ст.129 ч.1 КК України себе не визнав, вказує, що погроз вбивством своїй дружині - потерпілій ОСОБА_4 не висловлював. Без обгунтованих причин потерпіла ОСОБА_4 повідомила його, що припинила спільне з ним проживання і переїхала в квартиру по АДРЕСА_3 . 14.09.2020 р. ввечері до нього зателефонував з погрозами син дружини ОСОБА_12 , тому не розуміючи причин конфлікту він вирішив поїхти до ОСОБА_13 і забрати її додому.

Коли він підійшов до дверей підїзду в якому знаходиться квартира, то зсередини почув голос ОСОБА_11 , який комусь промовив: «Будем убивать», голос був не один. Зрозумівши, що нападників декілька, знаючи про агресивний характер ОСОБА_11 , та спосіб його життя, враховуючи, що в нічний час до нього ніхто не прийде по допомогу, став тікати, але його наздогнали нападники. Няких погроз ОСОБА_4 усно, чи за допомогою електронних месенджерів не висловлював, вікно квартири потерпілої не розбивав, ножа та молотка з собою не брав.

Захист посилається на відсутність доказів, які б прямо підтверджували що саме ОСОБА_8 розбив вікно в квартирі потерпілої, та реально погрожував потерпілій.

Незважаючи не невизнання своєї вини ОСОБА_14 , суд вважає винуватість обвинуваченого за ст.129 ч.1 КК України доведеною поза розумним сумнівом.

Винуватість ОСОБА_8 за обвинуваченням в погрозі вбивством підтверджується оголошеними в порядку ст.95 ч.4 КПК України поясненнями потерпілої ОСОБА_15 а.с.164 т.5, які вона надавала в Довгинцівському районному суді міста Кривого Рогу 24.05.2021 р. Учасники судового провадження погодились на оголошення пояснень потерпілої, яка згідно довідки 24.01.2022 р. виїхала за межі України а.с.67 т.7.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 13.09.2020 р. вона перебувала на своєму робочому місці в магазині «Будматеріали», близько 10.00 год. їй зателефонував обвинувачений, в ході розмови з яким вона гукнула вантажника: «Деня!». З за цього ОСОБА_8 приревнував, почав неодноразово телефонувати, казав що покине автобус маршруту №228 з пасажирами на якому працював, та приїде до неї на роботу, погрожував: «тобі кінець…», ображав. Перелякавшись, близько 11.00 год. вона зачинила магазин, та приїхала в квартиру бабці по АДРЕСА_3 . Близько 16.00 год. до неї приїхав ОСОБА_8 , намагався відчинити двері, які були замкнені на металеву задвижку, через двері став погрожувати: «Тварь выходи…», почула як обвинувачений зателефонував її сину ОСОБА_12 . На наступний день зранку вона пішла до керівництва, пояснила, що з за обвинуваченго не зможе вийти на роботу і зачинилася вдома. ОСОБА_8 , почав телефонувати їй, писати повідомлення, з яких вона зберегла тільки останню сторінку, погрожуючи вбити її та її сина. Знаючи агресивний характер обвинуваченого, вона реально боялася за своє життя, ввечері 14.09.2020 р.повідомлення ОСОБА_8 переслала сину ОСОБА_12 , написала повідомлення знайомому ОСОБА_16 , який приїхав до неї в квартиру близько 23.00 год. ОСОБА_6 став розмовляти по телефону з ОСОБА_8 , та той став погрожувати що зараз приїде. Відчуваючи небезпеку вона стала телефонувати в поліцію, а ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_12 . Коли приїхав син, вони з ОСОБА_6 вийшли на вулицю де почули звук розбитого скла позаду дома, вона перелякалася і забігла назад в квартиру.

Протоколом огляду змісту мобільного телефона ОСОБА_4 де зафіксовано скріншоти від 14.09.2020 р. о 19.31 год. а.с.131-135 т.2 з повідомленнями від абонента « ОСОБА_17 » в яких він погрожує вбивством потерпілій, ображає її цензурними образливими і нецензурними висловами, погрожує «відрізати голови» їй і її сину.

Протоколом огляду місця події а.с.7-8 т.2, в ході якого 16.09.2020 р. оглянуто розбиті вікна квартири АДРЕСА_5 , яке знаходиться на першому поверху п`ятиповерхового будинку.

Протоколом огляду місця події а.с.22-32 т.1, по якому 15.09.2020 р. вночі в районі будинку АДРЕСА_6 , в місці де сталася бійка були виявлені ніж, та молоток.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання в ході якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ніж виявлений в ході огляду на місці події, як ніж, яким вона користувалася з набору з п`яти ножів в квартирі де проживала з обвинуваченим по АДРЕСА_7 а.с.136 т.2.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_6 за якими раніше він перебував в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , 14.09.2020 р. йому зателефонував син потерпілої ОСОБА_12 , повідомив, що в нього конфлікт з обвинуваченим, який погрожує йому «перерізати горло». Також йому телефонувала ОСОБА_13 , яка також повідомила про погрози і про побоювання за своє життя. Він пере телефонував ОСОБА_12 і приїхав до ОСОБА_4 в квартиру. Перебуваючи в квартирі по телефону спілкувався з обвинуваченим, намагаючись все закінчити мирно, але у відповідь чув тільки образи та погрози позбавлення життя. Почувши це ОСОБА_13 стала телефонувати в поліцію, а він зателефонував ОСОБА_12 , оскільки було очевидно, що обвинувачений приїде до потерпілої. Коли приїхав ОСОБА_12 і він пішов відчиняти йому двері підїзду, то обвинувачений зателефонував йому, а коли він вийшов з підїзду до ОСОБА_18 , то вони вже почули звук розбитого скла і вони почали з ОСОБА_18 оббігати будинок з різних сторін, намагаючись наздогнати ОСОБА_8 , оскільки було очевидно, що це він розбив вікно. В процесі бійки з ОСОБА_8 , він побачив в його руках молоток і ніж

Поясненнями свідка ОСОБА_11 по яким у його матері ОСОБА_4 були часті конфлікти з обвинуваченим, мати казала, що ОСОБА_8 психічно неврівноважений. 14.09.2020 р. в результаті чергового конфлікту, мати переїхала в свою квартиру, де заперлася, побоюючись насильства з боку обвинуваченого, який, як виявилося до того, з за ревнощів кинув автобус на рейсі і приїздив до неї на роботу. Мати перебувала в дуже переляканому стані, телефонувала йому. Тоді він зателефонував ОСОБА_8 намагався його заспокоїти, а оскільки нічого не виходило він зателефонував вітчиму ОСОБА_6 просив допомогти матері. Близько 22.00 год. йому перетелефонував обвинувачений, він почув від нього погрози: «убивать», «резать горло», «разбивать голову», те саме йому розповів і ОСОБА_6 . Знаючи про агресивний характер обвинуваченого, він зателефонував про допомогу своєму товаришу ОСОБА_19 , який обіцяв приїхати. Прибувши до квартири матері, біля підїзду зустрівся з ОСОБА_6 де вони почули дзвін розбитого скла і почали переслідувати ОСОБА_8 .

Поясненнями свідка ОСОБА_20 товарища ОСОБА_11 , і його колеги по роботі охоронцями, за якими з вечора 14.09.2020 р. він гуляв з другом ОСОБА_21 , коли вночі до нього зателефонував ОСОБА_12 і прохав про допомогу від насилля обвинуваченого, який погрожує вбивством матері ОСОБА_22 . Він сказав про це ОСОБА_21 , який також погодився допомогти і разом з ОСОБА_23 на таксі приїхали до будинку де живе потерпіла. Перебуваючи буля сусіднього підїзду вони почули дзвін розбитого скла і побігли переслідувати ОСОБА_8 .

Заявами потерпілої ОСОБА_4 до поліції про погрози вбивством, та побиття віконного скла в квартирі 15.09.2020 р. відповідно о 00.08 год. та 00.45 год. а.с.4 т.1, залученими до матеріалів справи речовими доказами ножем та молотком а.с. та іншими доказами.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що поясненнями потерпілих і свідків обвинувачення опитаних судом, протоколами слідчих дій, та речовими доказами судом встановлено що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою поза межами розумного сумніву підтверджують винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за ст. 129 ч.1 КК України за ознаками погрози вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Крім того ОСОБА_8 , згідно обвинувачення зміненого прокурором в порядку ст.338 ч.2 КПК України обвинувачується в тому, що:

«Після того, як ОСОБА_8 15.09.2020 року близько 00:43 хвилини розбив вікна кухні та кімнати в квартирі АДРЕСА_5 , звук розбитого скла почули ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , який також приїхав до ОСОБА_4 на її прохання, та які в цей час стояли біля 3-го під`їзду будинку, а також знайомі ОСОБА_11 ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та неповнолітній ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які приїхали на прохання ОСОБА_11 та щойно підійшли до 2-го під`їзду зазначеного будинку.

Після чого, ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та неповнолітній ОСОБА_23 вирушили навколо вищевказаного будинку з метою припинити протиправні дії ОСОБА_8 до приїзду працівників поліції. В цей же час, ОСОБА_6 , розуміючи, що ОСОБА_8 може мати при собі будь-які небезпечні предмети, а він не зможе чинити опір ОСОБА_8 через свій вік, взяв для самооборони з багажного відділення свого автомобіля дерев`яний предмет ззовні схожий на бейсбольну биту, та теж вирушив навколо будинку з іншого боку, де помітив чоловіка, який став віддалятись від будинку АДРЕСА_8 .

ОСОБА_6 розуміючи, що цим чоловіком може бути ОСОБА_8 , став швидко наближатися до нього та вимагати від останнього припинити протиправні дії відносно ОСОБА_4 .

ОСОБА_8 15.09.2022 приблизно о 00:44 годин, перебуваючи біля будинку 97 по вулиці Героїв АТО в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу помітив ОСОБА_6 , який наближався до нього, та який реального суспільно небезпечного посягання на ОСОБА_8 не здійснював, а ОСОБА_8 , усвідомлюючи відсутність реальної загрози своєму здоров`ю та життю, сприйняв дії ОСОБА_6 як провокацію до бійки, внаслідок чого у нього виникла гостра неприязнь до останнього та намір на заподіяння йому тілесних ушкоджень за допомогою ножа, який ОСОБА_8 тримав у руці.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до останнього, ОСОБА_8 , 15.09.2020 року приблизно о 00:44 годин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень небезпечних для життя ОСОБА_6 і бажаючи їх настання та не переслідуючи за мету заподіяти йому смерть, в той момент як ОСОБА_6 наблизився до нього, наніс один удар ножем в область черевної порожнини ОСОБА_6 , тобто в місце розташування життєво важливих органів людини та не менше 2 ударів вищевказаним ножем в верхню та нижню праві кінцівки тіла, від яких ОСОБА_6 намагався ухилитися. З метою зупинити протиправні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_6 долонею лівої руки схопив за лезо ножа, який ОСОБА_8 продовжував утримувати в руці, та намагався вирвати ніж з руки ОСОБА_8 .

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:

проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням серозної оболонки тонкої кишки, яке відповідно до висновку експерта № 1721 від 20.10.2020 за результатами проведеної судово-медичної експертизи за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя;

різаних ран 2 та 3 пальців лівої кисті, правого плеча, правого стегна, які відповідно до висновку експерта № 1721 від 20.10.2020 за результатами проведеної судово-медичної експертизи відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

За правовою кваліфікацією, за вказаними обставинами, ОСОБА_8 , висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.1 КК України за ознаками "умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння".

Одразу після заподіяння ОСОБА_8 . ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, побачивши бійку, до ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 підбіг неповнолітній ОСОБА_23

ОСОБА_8 , побачивши ОСОБА_23 , який підбіг до нього, та який реального суспільно небезпечного посягання на ОСОБА_8 не здійснював, а ОСОБА_8 , усвідомлюючи відсутність реальної загрози своєму здоров`ю та життю, враховуючи щойно виниклий конфлікт між ним та ОСОБА_6 , сприйняв дії ОСОБА_23 як провокацію до бійки, внаслідок чого у нього виникла гостра неприязнь до останнього та намір на заподіяння йому смерті.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_23 смерті з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до останнього, ОСОБА_8 , 15.09.2020 року приблизно о 00:45 годин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_23 і бажаючи їх настання, вирвавши ніж з руки ОСОБА_6 , який останній утримував за лезо, наніс один удар цим ножем в область грудної клітки ОСОБА_23 , який наблизився до нього, тобто в місце розташування життєво важливих органів людини та не менше 2 ударів вищевказаним ножем в нижні кінцівки тіла ОСОБА_23 .

Від отриманих, не сумісних з життям, тілесних ушкоджень, в короткий проміжок часу після їх отримання, ОСОБА_23 помер на місці злочину.

В цей же час, до місця події підбігли ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , яким разом із ОСОБА_6 , в процесі боротьби, вдалося повалити на землю ОСОБА_8 , який при цьому заподіяв тілесні ушкодження ножем ОСОБА_11 , забрати з рук ОСОБА_8 ніж та зупинити його протиправні дії.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_8 , неповнолітньому ОСОБА_23 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:

колото-різаного поранення передньої стінки грудної клітки праворуч із ушкодженням серця та легені, яке відповідно до висновків експертів №2056 від від 05.10.2020 та №2056/1 від 23.10.2020 за результатами проведених судово-медичних експертиз за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_23 ;

колото-різаних ран в нижній третині правого стегна по внутрішній поверхні, у верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, які, відповідно до висновків експертів №2056 від від 05.10.2020 та №2056/1 від 23.10.2020 за результатами проведених судово-медичних експертиз за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

За правовою кваліфікацією, за вказаними обставинами, ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 115 ч.1 КК України за ознаками "вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині".

1.Докази, здобуті під час судового розгляду із показань учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинуваченй ОСОБА_8 винуватим себе за ст.ст.115 ч.1, 121 ч.1 КК України не визнав, вказує, що коли він підійшов до дверей підїзду в якому знаходиться квартира де проживає дружина, то зсередини почув голос ОСОБА_11 , який комусь промовив: «Будем убивать», голос був не один. Зрозумівши, що нападників декілька, знаючи про агресивний характер ОСОБА_11 , та спосіб його життя, враховуючи, що в нічний час до нього ніхто не прийде по допомогу, став тікати. Добіг він в район будинку АДРЕСА_6 , як вірно вказано в обвинуваченні, та зупинився, оскільки заморився бігти. Коли повернувся, то в темряві побачив незнайомого хлопця, який направив на нього пістолет, як зараз зрозумів це міг бути Прожижко. В цей час хтось вдарив його ззаду по голові, він обернувся назад, але цей хлопець в нього вистрелив, тоді він повернувся на постріл і побачив ОСОБА_11 який бризнув йому в обличчя газовим балончиком. Після чого його збили з ніг, та били поки не приїхала поліція. Зразу він подумав, що постріли в нього здійснює ОСОБА_12 , але коли побачив ОСОБА_22 з балончиком, то зрозумів, що це інший хлопець. З собою не мав ні молотка ні ножа, ОСОБА_24 на місці бійки не бачив, зараз розуміє, що це ОСОБА_24 бив його ззаду по голові бейсбольною битою, ударів ножем ні ОСОБА_24 ні ОСОБА_25 не завдавав. По приїзду працівників поліції повідомив їм, що він є потерпілим від нападників, які вбили Прожижка.

Вважає, що він тікав та захищався від нападників, які наздоганяли його, хотіли побити і побили, тому він не визнає пред`явлене обвинувачення та позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди, оскільки неповнолітнього ОСОБА_23 не вбивав.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду пояснення за якими 14.09.2020 р. йому зателефонував пасинок ОСОБА_12 , повідомив, що в нього конфлікт з чоловіком матері, який погрожує йому і матері. Також йому телефонувала ОСОБА_13 , яка також повідомила про погрози з боку її чоловіка ОСОБА_8 і про побоювання за своє життя. Пізно ввечері він приїхав в квартиру до ОСОБА_13 , куди також приїхав і ОСОБА_26 , але він не знав, що ОСОБА_11 запросив на допомогу ОСОБА_20 і ОСОБА_23 . Коли він вийшов з підїзду до ОСОБА_11 , то вони почули звук розбитого скла і почали з ОСОБА_18 оббігати будинок з різних сторін, намагаючись наздогнати ОСОБА_8 , оскільки було очевидно, що це він розбив вікно. З собою він взяв бейсбольну біту і коли відбіг близько 50 метрів від будинку, в світлі ліхарів побачив обвинуваченого, який перебігає перехрестя проїзних частин. Він наздогнав ОСОБА_8 який зупинився і промовив: «А кто будет стекла ставить?» став підходити до обвинуваченого ближче. Тут він побачив в руці ОСОБА_8 молоток, сконцентрував увагу на молотці, очікуючи нападу, але ОСОБА_8 , несподівано наніс йому удар ножем в живіт другою рукою. У відповідь він став захищатися від ударів ОСОБА_8 бітою, який наніс йому всього близько шести ударів ножем. Все проходило дуже швидко, протягом приблизно півхвилини після початку бійки, появився незнайомий хлопець, як пізніше з`ясувалося ОСОБА_23 , який збоку заскочив між ним і обвинувченим, та ОСОБА_8 наніс ОСОБА_23 удар ножем в груди. Після цього удара ОСОБА_23 закачався і впав, а він з ОСОБА_12 , який також вже підбіг до місяця бійки, повалили обвинуваченого і забрали в нього ніж, та тримали до приїзду поліції.

Сідок ОСОБА_11 за участю захисника пояснив, що після погроз ОСОБА_8 , істерик матері, зателефонував про допомогу ОСОБА_6 і своєму товаришу ОСОБА_19 . Близько опівночі приїхав до квартири матері по АДРЕСА_4 , де у дворі зустрівся з ОСОБА_6 . Біля сусіднього підїзду також вже знаходились ОСОБА_20 і товариш ОСОБА_20 ОСОБА_23 .

Почувши дзвін розбитого скла всі почали переслідувати ОСОБА_8 , попереду біг ОСОБА_23 , позаду вони з ОСОБА_20 . Підбігши в місце де зупинився ОСОБА_8 побачив в його руці ніж, та поряд ОСОБА_6 з бейсбольною бітою. ОСОБА_23 , скоріш за все не побачив ножа, та став між ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , та обвинувачений завдав ОСОБА_23 удар ножем в груди. Він розпилив перцовий газ з балончика в обличчя ОСОБА_8 , який хаотично махав ножем в різні сторони, вони з ОСОБА_6 почали боротися з обвинуваченим, повалили його і забрали в ОСОБА_8 ніж, який все ж таки «порізав» його і ОСОБА_6 . В ході боротьби боковим зором він побачив, як після удару ножем ОСОБА_23 втратив свідомість і впав.

Свідок ОСОБА_20 в присутності захисника пояснив, що 14.09.2020 р. гуляв з другом ОСОБА_21 , коли вночі до нього зателефонував товариш ОСОБА_12 і прохав про допомогу від насилля обвинуваченого, який погрожує вбивством матері ОСОБА_22 . Він сказав про це ОСОБА_21 , який також погодився допомогти і разом з ОСОБА_23 на таксі приїхали до будинку АДРЕСА_4 , за адресою яку повідомив ОСОБА_22 . Перебуваючи буля сусіднього підїзду вони почули дзвін розбитого скла і побігли переслідувати ОСОБА_8 . За перехрестям він побачив ОСОБА_8 і ОСОБА_6 які дралися між собою. ОСОБА_23 біг попереду, втрутився в бійку і отримав від ОСОБА_8 удар ножем в груди, став хитатися і впав. Всі разом вони забрали в ОСОБА_8 ніж і затримали його до приїзду поліції.

Потерпіла ОСОБА_5 , пояснила що її син неповнолітній ОСОБА_21 , 2003 р.народження, навчався в технікумі, та проживав в гуртожитку в м.Кривому Розі, тоді як вся родина мешкала в м.Жовті Води. Їй зателефонувала класний керівник сина і повідомила що ОСОБА_27 14.09.2020 р. не ночував в гуртожитку. З`ясувалося що в коледж приїжджала поліція і вона дізналася, що сина вбито. На досудовому розслідуванні заявлено позов до ОСОБА_8 про стягнення майнової та моральної шкоди, який вона підтримує.

2. Докази, на які посилається сторона обвинувачення.

Протокол огляду місця події а.с.22-32 т.1, по якому 15.09.2020 р. з 00.53 до 03.10 год. на відкритій місцевості в районі будинку АДРЕСА_6 , були виявлені ніж, молоток, фрагменти дерев`яної бити зі слідами речовини бурого кольору, плями речовини схожої на кров на грунті, газовий балон, дві гільзи, куртка чоловіча зі слідами речовини бурого кольору (РБК), залучені до справи як речові докази а.с.100 т.1.

Протокол пред`явлення речей для впізнання в ході якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ніж виявлений в ході огляду на місці події, як ніж, яким вона користувалася з набору з п`яти ножів в квартирі де проживала з обвинуваченим по АДРЕСА_7 а.с.136 т.2.

Протоколи пред`явлення речей для впізнання в ході яких свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_20 , а також потерпілий ОСОБА_6 впізнали ніж виявлений в ході огляду на місці події, як ніж, яким ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження а.с.144, 159 т.2, 68 т.3.

Протокол огляду трупа ОСОБА_23 на місці події 15.09.2020 р. в автомобілі «Швидкої допомоги» за яким зафіксовані забійна ран підборіддя і веретеноподібна рана грудної клітини а.с.33-39 т.1.

Протоколи огляду: одягу ОСОБА_6 - штанів і кросівок зі слідами РБК, футболки зі слідами РБК і механічними пошкодженнями; ОСОБА_8 штанів і кросівок зі слідами РБК, кофти зі слідами РБК і механічними пошкодженнями, залучені до справи як речові докази а.с.81-87 т.1.

Протокол огляду одягу ОСОБА_23 а.с.29-35 - куртки, футболки, джинсів зі слідами пошкоджень та РБК.

Протоколи пред`явлення фотознімків для впізнання а.с.126-127 т.1, 82-84 т.2 по яким ОСОБА_20 і ОСОБА_6 впізнали фото ОСОБА_8 як особи який наніс тілесні ушкодження.

Протоколи слідчих експериментів від 15.09.2020 р. а.с.153-162 т.1., зі звукозаписами які проведено зі свідками ОСОБА_20 і ОСОБА_11 в ході яких вони уточнили механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим.

Протокол слідчого експеримента від 16.10.2020 р. а.с.69-70 т.3, зі звукозаписом за участю потерпілого ОСОБА_6 по якому потерпілий на місці відтворив обставини подій 14-15.09.2020 р.

Висновки судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_23 з встановленим колото-різаним пораненням грудної клітини з ушкодженнями серця та легені а.с.39-43, 92-98 т.3.

Висновок судово-медичної експертизи тяжких тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_6 у вигляді проникаючого колото-різного поранення передньої черевної стінки, різаних ран 2-3 пальців лівої кисті, правого плеча, правого стегна а.с.74-77 т.3.

Висновок судово-медичної еспертизи а.с.25-29 т.4, за висновком якої ножем вилученим з місця події могли бути заподіяні тілесні ушкодженя ОСОБА_23 .

Також сторона обвинувачення посилається на пояснення потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_20 , речові докази залучені до матеріалів справи.

3. Докази, на які посилається сторона захисту.

Висновки судово-медичних експертиз ОСОБА_8 а.с.32-35 т.3, 170-171 т.3 якими зафіксовано наявність забійних, різаних, вогнепальних поранень у обвинуваченого.

Слідчий експеримент на предмет вимірювання відстані між будинками АДРЕСА_4 і АДРЕСА_6 яка склала 171,60 метра а.с.29 т.3.

Протокол огляду місця події в районі будинку АДРЕСА_6 де відбувся напад, та вилучено речові докази в тому чилі і знаряддя нападу а.с.22-32 т.1.

Сторона захисту просить виправдати ОСОБА_8 , оскільки пред`явлене йому обвинувачення є суперечливим та таким що не відповідає зібраним по справі доказам. Зі змісту обвинувачення протиправність дій ОСОБА_8 полягає в розбитті вікна в квартирі де перебувала потерпіла ОСОБА_4 . Але самі ці дії ОСОБА_8 ( ймовірно ст.296 КК України) ніяким чином не кваліфіковані. Оскільки обвинувачення не вбачає в цьому протиправних дій, тому бездоказовим є посилання в обвинуваченні, що ОСОБА_6 , переслідуючи ОСОБА_8 , вимагав «припинити чинити протиправні дії», та «реального посягання на ОСОБА_8 , не здійснював». Також не зрозуміло згідно обвинувачення, які протиправні дії ОСОБА_8 вирішив припинити ОСОБА_11 , який також став наздоганяти обвинуваченого. Як встановлено в ході дослідження доказів місцем вчинення злочину є ділянка місцевості буля будинку АДРЕСА_6 , яка знаходиться на відстані 171 метр від місця проживання потерпілої ОСОБА_4 . Всю цю відстань обвинуваченого ОСОБА_8 переслідувала група з чотирьох озброєних осіб, та він вимушений був вдатися до всіх можливих засобів самооборони.

Відсутність конкретного обвинувачення яке б підтверджувалось належними доказами, та правила ст.36 ч.5 КК Українии дають підстави для виправдання ОСОБА_8 .

4.Висновки суду.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом… а також на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Відповідно до ч.1 п.3, ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що…в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно ст.36 ч.1-5 КК України - необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається…тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

2. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

3. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

5. Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Згідно ст.37 ч.1 КК України уявною обороною визнаються дії, пов`язані із заподіянням шкоди за таких обставин, коли реального суспільно небезпечного посягання не було, і особа, неправильно оцінюючи дії потерпілого, лише помилково припускала наявність такого посягання.

Відповідно до вищезазначених норм суд, оцінюючи докази, вважає що ОСОБА_8 діяв в межах необхідної оборони, без ознак перевищення меж необхідної оборони і уявної оборони, ознаки якої частково зазначені прокурором в обвинувальному акті. В діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.115 ч.1, 121 ч.1 КК України, оскільки обвинувачений субьективно мав право діяти на захист свого життя та здоров`я, його дії не мають наслідком кримінальну відповідальність, та ОСОБА_8 за вказаним обвинуваченням слід виправдати.

Тобто зі змісту ст.36, 37 КК України особа буде діяти в умовах необхідної оборони виключно за сукупністю умов:

1.Посягання повино бути реальним, а не уявним.

2.Дій, вчинених з метою захисту від посягання.

3.Завдання шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці, за умови що застосування зброї для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність.

1.Стороною обвинувачення викладаючи обвинувачення за ст.129 ч.1 КК України зазначено, що ОСОБА_8 : «приблизно о 00.43 годин 15.09.2020 за допомогою молотка розбив скло в вікнах кухні та кімнати зазначеної квартири. Після чого, припинив протиправні дії та почав швидко віддалятись від будинку, направившись в бік буд. АДРЕСА_4 ».

Тобто обвинувачення вказує що ОСОБА_8 , припинивши протиправні дії, самостійно залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та не представляв загрози для оточуючих.

Поясненнями потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_20 встановлено, що вони одночасно, але в різних напрямках навколо будинку АДРЕСА_4 почали переслідувати обвинуваченого.

Поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , оглядом місця події а.с.22-32 т.1, слідчим експериментом на предмет вимірювання відстані а.с.29 т.3 встановлено, що ОСОБА_8 переслідували 171,60 м. до місця де відбулося заподіяння тілесних ушкоджень в районі будинку АДРЕСА_6 . Вказану відстань вільним, а не швидким бігом, можно подолати за одну хвилину.

Згідно обвинувачення - 15.09.2022 приблизно о 00:44 год. ОСОБА_8 завдав удару в живіт ОСОБА_6 , і в 00.45 год. здійснив вбивство неповнолітнього ОСОБА_23 .

Відповідно до даних Довгинцівського ВП Криворізького РУП а.с.5-12 т.1, до відділення поліції в 00.44 год., 00.45 год., 00.47 год., 00.49 год. 15.09.2020 р. надійшли численні повідомлення громадян про бійку, три, чотири постріли, крик чоловіка про допомогу, про те що 2-3 чоловіки б`ють одного.

За поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_23 прибіг на місце бійки першим, приблизно за півхвилини після нього.

Тобто доказами обвинувачення встановлено, що ОСОБА_8 , який припинив скоєння кримінального правопорушення за ст.129 ч.1 КК України, переслідувало четверо осіб, які наздогнали його в короткй поміжок часу однієї хвилини, майже одночасно

Про направленість умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 свідчать пояснення потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_20 , потерпілого ОСОБА_6 за якими протягом з пізнього вечора 14.09.2020 р. та вночі 15.09.2020 р., на прохання потерпілої ОСОБА_4 вказані особи готувалися, а також прибули до місця проживання потерпілої, як і потерпілий ОСОБА_23 , та почали бігом переслідувати обвинуваченого одночасно.

2.3.Про те, що вказані особи були озброєні, та мали предмети спеціально призначені для заподіяння тілесних ушкоджень, свідчать докази сторони обвинувачення, а саме:

пояснення потерпілого ОСОБА_6 який взяв з собою деревяну біту, три фрагменти уламків якої з деревяним руків`ям, виявлені на місці огляду а.с.22-32 т.1, вказані частини є трьома частинами деревяної біти як єдиного цілого довжиною 640 мм. згідно трасологічної експертизи а.с.35-42 т.4.

Пояснення свідка ОСОБА_11 який застосував до ОСОБА_8 перцевий газ, балон від якого також виявлений на місці огляду а.с.22-32 т.1.

Протокол огляду місця події а.с.22-32 т.1, висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_8 а.с.32-35 т.3, якими виявлено наявність двох гільз на місці побиття, а у обвинуваченого виявлено два вогнепальні поранення на правій бічній поверхні живота, та по правій лопатковій лінії на задній поверхні груді.

Експертизою гільз встановлено, шо гільзи, стріляні з пістолету калібром 9.00 мм.Р.А., зі слідами від одного екземпляру зброї, та відносяться до пістолетних патронів «SARA» а.с.101-105 т.3.

Відеозапис з камер патрульної поліції а.с.11-13 т.2, яким зафіксовано що безпосередньою на місці пригоди ОСОБА_8 , повідомляє поліцейських, що в нападників є пістолет, вигукує, що він «нікого не різав».

Протокол огляду місця події в ході якого було виявлено молоток зі слідами РБК а.с.22-32 т.1, висновок судово-біологічної експертизи а.с.186-217 т.3 за яким встановлені генетичі ознаки слідів крові людини на ножі, молотці, деревяному руків`ї, одязі, черевиках, фрагменті марлі зі змивом. На молотці, ножі, биті на траві, куртці і футболці з місця події виявлені сліди крові ОСОБА_8 а не інших фігурантів, збіг генетичних ознаків з ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 неможливий, п.№8 висновку а.с.198 (зв) т.3.

Таким чином об`єктивними доказами підтверджується, що четверо нападників застосовували не тільки дерев`яну біту і газовий балон ( ОСОБА_24 і ОСОБА_18 ), але застосовували також пістолет і молоток на якому виявлена тільки кров ОСОБА_8 ; та кров ОСОБА_8 , а не ОСОБА_23 , ОСОБА_6 чи ОСОБА_11 виявлена на ножі, виявленому на місці події.

Згідно висновку судово-медичої експертизи а.с.32-35 т.3, ОСОБА_8 було заподіяно легкі тілесні ушкодження які викликали короткочасний розлад здоров`я у вигляді: двох вогнепальних ушкоджень груді та попереку, 8 шкіряних рібців голови, одного шкіряного рубця лівого стегна, які носять ознаки загоєння забійних ран після хуріргічної обробки, 2-х шкіряних рубців на долонній поверхні 3-4 пальців правої кисті, які мають ознаки загоєння різаних ран, та могли виникнути при само травмуванні при зіскальзуванні з металевого руків`я ножа (п.10) , саден правої кисті, правого передпліччя, лівого ліктя, правого колінного суглоба, синців потиличної області і синця навколо лівого ока.

В області голови виявлено 9-10 точок прикладення травмуючої сили, всього з урахуванням вогнепальних поранень близько 17 прикладень травмуючої сили у вигляді забійних, вогнепальних, різаних ран у обвинуваченого.

Викладеними доказами підтверджується що посягання на обвинуваченого було реальним, та суспільно-небезпечним, скоєним групою з чотирьох озброєних осіб, з застосуванням спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень предметами. Викладене унеможливлює застосування ознак перевищення меж необхідної оборони, оскільки ч.5 ст.36 КК України прямо передбачає правомірність захисту від нападу навіть однієї озброєної особи, не кажучи вже про групу осіб, незалежно від наслідків.

В даному випадку наявними доказами обвинувачення підтверджено, що четверо осіб з застосуванням зброї та інших предметів, вночі, напали на одного обвинуваченого, який не здійснював в момент нападу ніяких протиправних дій, мав згідно закону право на захист від вказаного нападу, і вказана оборона була необхідною та достатньою умовою для захисту, відповідала характеру та обсягу посягання.

При цьому суд приймає до уваги нанесення множинних ударів бітою та молотком в голову обвинуваченого, вогнепальні поранення тулубу, тобто травмування життєво важливих органів. Звертає на себе увагу, що один з пострілів був здійснений в спину обвинуваченому на висоті 122 см. в дільницю правої лопатки. Викладене виключає, що той хто стріляв, захищався від дій ОСОБА_8 .

Приймає суд до уваги, що потерпілий ОСОБА_23 перебував в стані алкогольного сп`яніння згідно висновків судово-медичної експертизи а.с.39-43, 92-98 т.3.

Викладені докази, спростовують обставини вчинення кримінального правопорушення викладені прокурором за ст.ст.115 ч.1, 121 ч.1 КК України що:

1. « ОСОБА_11 , ОСОБА_20 та неповнолітній ОСОБА_23 вирушили навколо вищевказаного будинку з метою припинити протиправні дії ОСОБА_8 до приїзду працівників поліції».

2. ОСОБА_6 «..став вимагати від останнього ( ОСОБА_8 ) припинити протиправні дії відносно ОСОБА_4 ».

По перше, як вже вказувалось в обвинуваченні прокурора за ст.129 ч.1 КК України, ці дії ОСОБА_8 вже були припинені, а по друге в 00.08 год. та 00.45 год 15.09.2020 р. потерпіла ОСОБА_4 вже звернулася до відділення поліції з заявами про погрози вбивством, та побиття вікон а.с.4 т.1., та вказаний злочин ОСОБА_8 був закінчений. Тобто не було ніякої необхідності переслідувати обвинуваченого, коли про його дії вже були повідомлені відповідні органи. Були відомі місце проживання і роботи обвинуваченого, для зясуваня обставин скоєного правопорушення.

Статтею 38 КК України регулюється правомірність затримання особи яка вчинила кримінальне правопорушення, якщо при цьому не було допущено перевищення заходів, необхідних для затримання такої особи. Перевищенням заходів, необхідних для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, визнається умисне заподіяння особі, що вчинила кримінальне правопорушення, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відносно «небезпечності посягання», то кримінальне правопорушення за ст.129 КК України є кримінальним проступком, та якщо розглядати вищезазначені дії ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 і ОСОБА_23 як дії по затриманню, то вони явно не відповідали небезпечності посягання, а узгодженість дій, та наявність спеціально пристосованих предметів, явно свідчать про наявність умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, а не на затримання порушника.

3. ОСОБА_6 «який наближався до нього ( ОСОБА_8 ), та який реального суспільно небезпечного посягання на ОСОБА_8 не здійснював, а ОСОБА_8 , усвідомлюючи відсутність реальної загрози своєму здоров`ю та життю, сприйняв дії ОСОБА_6 як провокацію до бійки».

ОСОБА_23 «який реального суспільно небезпечного посягання на ОСОБА_8 не здійснював, а ОСОБА_8 , усвідомлюючи відсутність реальної загрози своєму здоров`ю та життю, враховуючи щойно виниклий конфлікт між ним та ОСОБА_6 , сприйняв дії ОСОБА_23 як провокацію до бійки».

Тут обвинуваченням викладено обставини «уявної оборони», яка в діях ОСОБА_8 була відсутня, та спростовується вищезазначеними судом доказами щодо майже одночасного нападу групи озброєних осіб, які переслідували обвинуваченого і довели свій намір до кінця, заподіявши ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.121 ч.1, 115 ч.1 КК України, та неможливість кримінальної відповідальності, ґрунтується на доказах здобутих стороною обвинувачення, в тому числі і на поясненнях потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , і ОСОБА_20 .

Прокурор вказує, що пояснення потерпілих та свідків узгоджені між собою, відповідають зібраним по справі доказам, з чим не може погодитися суд.

Так по поясненням потерпілого ОСОБА_6 , які від підтвердив на слідчому експерименті а.с.69-70 т.3 з застосуванням відеозапису, то після того, як ОСОБА_8 завдав йому удару ножем в живіт, між ними зав`язалася боротьба, він намагався захиститися від ножа, та виронив біту, якою ударів ОСОБА_8 не наносив. Йому вдалося перехопити праву руку ОСОБА_8 з ножем, в цей час ОСОБА_8 кидає молоток, вони починають боротися, однак обвинувачений висмикнув ніж, змістився вправо, та наніс ОСОБА_23 який підійшов до обвинуваченого справа - удар ножем в груди, з напрямком удару спереду назад, знизу вверх.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_23 а.с.39-43 т.3 раневий канал довжиною 8 см. має напрямок спереді-назад, дещо справа-наліво, тобто іде горизонально а не знизу вверх, крім того починається на правій половині груді на висоті 132 см. від подошвової поверхні з ушкодженням правої легені і сліпо закінчується в правому передсерді, що виключає можливість нанесення удару знизу вверх на такій висоті, та правою рукою. Крім того у ОСОБА_23 малися колото різані рани правого та лівого стегон, також з напрямком ударів справа-наліво, але при слідчому експерименті ОСОБА_6 не демонструє, яким чином ці удари були нанесені ОСОБА_23 , коли, та в якій послідовності.

Потерпілий ОСОБА_6 категорично вказує, що цілеспрямованих ударів дерев`яною битою не завдавав, але як вже вказувалося три фрагменти уламків якої з дерев`яним руків`ям, виявлені на місці огляду а.с.22-32 т.1, вказані частини є трьома частинами дерев`яної біти як єдиного цілого довжиною 640 мм. згідно трасологічної експертизи а.с.35-42 т.4.

Крім того висновком судово-біологічної експертизи а.с.186-217 т.3 підтверджено наявність слідів крові ОСОБА_8 на деревяному руків`ї біти, а судово-медичною експертизою встановлено що ОСОБА_8 в ділянку голови було нанесено 9-10 ударів а.с.32-35 т.2.

Свідок ОСОБА_11 на слідчому експерименті а.с.162 т.1 з застосуванням відеозапису на відміну від пояснень в судовому засіданні пояснив, що коли разом з ОСОБА_23 і ОСОБА_20 вони прибігли на місце конфлікта, то ОСОБА_23 наніс декілька ударів рукою в обличчя ОСОБА_8 . ОСОБА_6 став відштовхувати ОСОБА_23 , оскільки знав, що в обвинуваченого в руці ніж. Але ОСОБА_8 ножем наніс декілька ударів ножем ОСОБА_23 , тоді він застосував газовий балончик і став відбирати ніж в обвинуваченого. Він не розібрав як ОСОБА_8 наніс удар ножем ОСОБА_6 , але бачив два удара ножем ОСОБА_23 , механізм нанесення ударів і їх послідовність показати не може.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні та на слідчому експерименті за участю судово-медичного експерта з застосуванням відеозапису а.с.157 т.1 пояснив, що коли разом з ОСОБА_23 перебігав проїзну частину побачив двох осіб, які дралися між собою. Як з`ясувалося в ОСОБА_8 , в правій руці був ніж, яким він замахувався на ОСОБА_6 . Самого удара ОСОБА_6 він не бачив, але прямо перед ним в драку втрутився ОСОБА_23 , який став між ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 наніс ОСОБА_23 удар ножем в груди, після якого ОСОБА_23 відійшов в сторону на декілька метрів, став хитатися і впав.

Механізм нанесення удару ОСОБА_23 свідок показати не може, не вказує також яким чином у ОСОБА_23 виникли колото-різані поранення правого та лівого стегон.

Крім того що потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_20 дають суперечливі між собою показання, вони пояснюють, що ніяких пострілів ніхто не здійснював, пістолета ні в кого не було, ніхто не завдавав ударів молотком, та битою, що суперечить об`єктивним доказам, здобутим на місці події; доказам наявності крові ОСОБА_8 на знаряддях молотці і частині бити, встановлених експертим шляхом.

Окремої уваги заслуговує факт наявності тільки крові ОСОБА_8 на вилученому з місця пригоди ножі, з огляду на пояснення обвинуваченого який взагалі заперечує що в нього був ніж. Після нанесення численних поранень ножем ОСОБА_6 і трьох ударів ОСОБА_23 , на ножі як і на траві в місці пригоди виявлені тільки сліди крові ОСОБА_8 без домішків інших фігурантів, збіг з генетичними ознаками яких неможливий а.с.198 (зв) т.3.

Таким чином вказані особи дають суду вочевидь завідомо неправдиві, суперечливі пояснення, які суперечать об`єктивним доказам і які неможливо покласти в основу обвинувального вироку, та обвинуваченого, який діяв в стані необхідної оборони, яка виключає кримінальну відповідальність слід виправдати за ст.ст.121 ч.1, 115 ч.1 КК України.

Вирішення цивільних позовів в кримінальному провадженні регулює ст.129 ч.3 КПК України, згідно якої у разі виправдання обвинуваченого суд залишає цивільний позов без розгляду.

Таким чином цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення 50000 грн. майнової і 1000000 грн. моральної шкоди а.с.29 т.5 слід залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_4 був повернутий потерпілій ухвалою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.03.2021 р. а.с.129 т.5.

Призначаючи покарання за ст.129 ч.1 КК України суд враховує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має неповнолітню дитину, за місцем роботи характеризується негативно а.с.176-180 т.1., вчинив злочин в стані алкогольного сп`ягніння. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, вищезазначених обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність відповідно до ст.ст.66, 67 КК України; суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ст.129 ч.1 КК України.

Обвинувачений перебуває під арештом з дня затримання 21.09.2020 р. на підставі ухвали слідчого судді а.с.90 т.2.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати за залучення експертів по проведенню судових експертиз в частині обвинувачення за ст.ст.121 ч.1, 115 ч.1 КК України слід віднести на рахунок держави, оскільки суд стягує з обвинуваченого витрати лише в разі ухвалення обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 373 ч.1 п.3-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 за ст.ст.121 ч.1, 115 ч.1 КК України виправдати за відсутністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити покарання за ст.129 ч.1 КК України - два роки обмеження волі.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 його тримання під вартою з 21.09.2020 р. по 25.09.2023 р., з розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі, згідно ст.72 ч.1 п.«б» КК України.

Звільнити ОСОБА_8 від покарання призначеного даним вироком, у зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Запобіжний захід тримання під вартою скасувати, згідно ст.377 ч.1 КПК України в разі звільнення від покарання, та виправдання звільнити ОСОБА_8 з під варти в залі судового засідання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази: зняти арешт з речових доказів, та речі ОСОБА_8 пару шкарпеток, пару черевиків сірого кольору зі слідами РБК, кофту чорного кольору зі слідами пошкоджень та РБК, труси, штани джинсові зі слідами РБК, зв`язку з трьох ключів, які зберігаються в відділенні полвції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області- знищити відповідно п.3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Зняти арешт з речових доказів, та речі ОСОБА_6 пару черевиків з логотипом «Puma», спортивні штани чорного кольору зі слідами РБК, труси, футболку чорного кольору зі слідами пошкоджень та РБК, пару шкарпеток, які зберігаються в відділенні поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області- знищити.

Зняти арешт з речових доказів, та молоток зі слідами РБК, газовий білон, три фрагменти деревяної біти зі слідами РБК, ніж зі слідами РБК, марлевий тампон зі слідами РБК, дві гільзи, куртку зі слідами РБК, мікрооб`єкти долоней, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_23 які зберігаються в відділенні поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Зняти арешт з речових доказів, та речі ОСОБА_23 вітрівку бордового кольору, джинсові штани зі слідами РБК, труси, футболку, пару шкарпеток, кросівки які зберігаються в відділенні поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Диски з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати за залучення експертів по проведенню експертиз зброї, молекулярно-генетичної, та трасологічної експертиз в загальні сумі 65942 грн. 25 коп. віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

СУДДЯ: