490/97/24 23.01.2024
н/п 1-кп/490/571/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/97/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 25 липня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Петрівка Миколаївського району Миколаївської області, є громадянкою України, з неповною вищою освітою, офіційно не працює, незаміжня, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

28.06.2023 року о 18 годині 17 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, достовірно володіючи інформацією, що з 24.02.2022 року Російською Федерацією, а саме підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, діючи умисно та усвідомлюючи злочинність своїх дій, використовуючи власний мобільний телефон марки "Realme UI", моделі "RMX3085" ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками оператора мобільного зв`язку з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , та месенджер для швидкого обміну повідомленнями "Telegram", до якого остання зареєструвала аккаунт з нік-неймом " ОСОБА_6 " на номер телефону НОМЕР_4 (ідентифікатор користувача у системі - " НОМЕР_5 "), будучи адміністратором загальнодоступного інтернет-чату " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( ІНФОРМАЦІЯ_3 розмістила у ньому повідомлення із закликом, адресованим до мешканців міста Миколаєва, вирішувати свою долю самостійно, не чинити опір та добровільно об`єднатися з Російською Федерацією, тобто закликом до зміни меж території, державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме наступного змісту:

"- Как вы считаете, какой период в Николаеве был лучшим? Когда была лучше всего жизнь? Я, ввиду своей молодости, не могу точно сказать за времена СССР. Лишь могу читать новости о былых временах. Думаю, у людей постарше, есть своей мнение на этот счёт. Но я застала времена ранней независимости Украины. И могу судить не только с истории об этом времени, но и взглянуть на жизнь своих родителей, родственников, знакомых в те времена. Конечно, первое время после развала СССР, всем было тяжело. Но весь производственный потенциал города был заточен под экономическое и политическое единство с РФ. Все наши заводы, фабрики работали на торговлю с Россией, брали сырье или комплектующие в России (и конечно мы ещё и сотрудничали со странами СНГ). Большая часть горожан имела стабильную работу, достойную зарплату и условия труда, когда все стабилизировалось. Все мои знакомые, которые не пропитаны украинской пропагандой, говорят, что лучше всего им жилось при Януковиче. Была возможность жить и строить планы на будущее, зарабатывать честным трудом, растить детей и не бояться, что не сможешь прокормить и одеть их. Украинская власть решила резко повернуть и разорвать с Россией все связи. Для западной и для центра (которые всегда стремилась в Европу), возможно, это и ничего страшного. Как говорят, хорошо там - где нас нет. Но для ОСОБА_7 и ОСОБА_8 - это катастрофа. Власть не учитывала региональные особенности и своим решение обрекла наш город на неизбежный упадок и забвение. Из-за них Николаев умирает. Крым когда-то принял решение, что не хочет так умирать и сейчас это просто «конфетка»! Николаев тоже не хочет умирать. Кто из вас не хочет снова нормально жить, иметь постоянную стабильную работу? Николаев тоже должен решать свою судьбу сам, раз уж киевская власть плевать хотела на наш регион. Николаев должен взять пример с Крыма! Нам не надо делать хорошо, мы сами можем развивать свой город, но нам нужны условия, нам нужна Россия, ведь она готова помочь нам встать на ноги. Или вы считаете, что лучше продолжать кусать руку, которая все это время нас кормила?".

В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, 30.06.2023 року о 10 годині 56 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, достовірно володіючи інформацією, що з 24.02.2022 року Російською Федерацією, а саме підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, діючи умисно та усвідомлюючи злочинність своїх дій, використовуючи власний мобільний телефон марки "Realme UI", моделі "RМХ3085" ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками оператора мобільного зв`язку з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , та месенджер для швидкого обміну повідомленнями "Telegram", до якого остання зареєструвала аккаунт з нік-неймом " ОСОБА_6 " на номер телефону НОМЕР_4 (ідентифікатор користувача у системі - "498151327"), будучи адміністратором загальнодоступного інтернет-чату " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), розмістила у ньому повідомлення із закликом, адресованим до мешканців міст Миколаєва, Одеси, Ужгорода, здійснити дії задля того, щоб перейти під контроль збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації, тобто закликом до зміни меж території, державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме наступного змісту:

"- Юрист Александр Зорин - российский юрист. Он написал в своей статье по Крыму: Проведение общекрымского референдума с вопросом о нарушении территориальной целостности Украины, в любом случае будет противоречить Конституции Украины. Однако соответствует ли Конституция Украины принципам международного права в части реализации принципа самоопределения народов? Проанализировав: Основной закон Украины, Конституцию Автономной Республики Крым, ряд международных правовых актов, следует придти к выводу, что право на самоопределение народа Крыма, выше принципа территориальной целости Украины и будет соответствовать нормам международного права, несмотря на то, что будет входить в конституционный конфликт. Известный факт, что международные правовые нормы, в Украине, являются по своей иерархии выше всех остальных правовых норм, в том числе Конституции. Можете это спокойно проверить в интернете. Что это значит для нас с вами? По сути Николаев, Одесса, Ужгород так же имеют право на такое самоопределение и уважать выбор и решение людей придется, хочет этого власть или нет. Конечно, Киев будет сопротивляться такому решению, будут называть это "переворотом, русской пропагандой" и тд. Но вы должны быть осведомлены, что любая область и любой город нашей страны, имеет на это право. Нам, как и нашим соседям, нужно сделать выбор. Вечные проблемы с Киевским режимом или стабильная жизнь с Россией? Многие хотят, но сомневаются, думая, что ничего не возможно изменить. Но знайте если ОСОБА_9 не захотят, то мы сами повернем вектор развития в сторону исторической родины, не зависимо от того будет Киевский режим с нами и нет. Им придется признать легальность нашего решения, поймите это, нам нечего бояться. Выбор очевиден, возможен и законный!".

За вказаних обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у розповсюдженні матеріалів із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України.

05 січня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_10 і обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000330 від 25 липня 2023 року.

Згідно з угодою, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння, щиро розкаялась у вчиненому, надаючи визнавальні покази, та зобов`язується визнати беззастережно обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Протиправними діями ОСОБА_3 не спричинено тяжких наслідків та не заподіяно матеріальної шкоди.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 та прокурор групи прокурорів - прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки обласної прокуратури ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винуватою, віднесений до категорії нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода про визнання винуватості може бути укладена.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена в присутності захисника, цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.4 ст.474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченою, захисником та прокурором, з урахуванням: тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину; особи ОСОБА_3 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, незаміжня, офіційно не працює, за даними КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталась, за місцем проходження навчання в Миколаївському навчально-науковому інституті права Національного університету "Одеська юридична академія" характеризувалась з позитивного боку, за місце проживання характеризується посередньо; наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, та обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 03.10.2023 року №342) в сумі 4779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) грн 60 к.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи, що при вчиненні вказаного правопорушення, як знаряддя злочину використовувався мобільний телефон марки "Realme UI" моделі "RMX3085" IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_2 , то він підлягає конфіскації навіть при призначенні покарання без конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.10.2023 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11 грудня 2023 року із забороною цілодобово залишати місце свого проживання та із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 08.12.2023 року строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_3 продовжено строком до 13 січня 2024 року та із залишенням обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.10.2023 року.

Керуючись ст.314, ч.1 ст.369, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05 січня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 від 25 липня 2023 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_10 і обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 /одного/ року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 , у вигляді цілодобового домашнього арешту - вважати таким, що припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було обрано.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 03.10.2023 року №342) в сумі 4779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) грн 60 к.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.10.2023 року на вилучене в ході проведеного 13.10.2023 року обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на підставі приватної власності ОСОБА_11 , та в якій фактично проживає громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , майно, а саме на: мобільний телефон, в корпусі сріблястого кольору та чохлі чорного кольору, марки "Realme UI" моделі "RMX3085" IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картками мобільного зв`язку з номерами телефону НОМЕР_3 та НОМЕР_4 . Вищевказаний телефон вилучено і поміщено до сейф-пакету АВ3010157; ноутбук в корпусі сріблястого кольору марки "Asus" код пристрою 985C44C1-672B-4075-BDF2-37757F2CAE48 та зарядний пристрій до нього. Вищевказаний телефон вилучено і поміщено до сейф-пакету АВ3010158.

Речові докази:

- мобільний телефон, в корпусі сріблястого кольору та чохлі чорного кольору, марки "Realme UI" моделі "RMX3085" IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картками мобільного зв`язку з номерами телефону НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який вилучено і поміщено до сейф-пакету АВ3010157 та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Миколаївській області - конфіскувати в дохід держави;

- ноутбук в корпусі сріблястого кольору марки "Asus" код пристрою 985C44C1-672B-4075-BDF2-37757F2CAE48 та зарядний пристрій до нього, який вилучено і поміщено до сейф-пакету АВ3010158 та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Миколаївській області - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1