Справа №127/3310/24
Провадження №1-кс/127/1467/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001081 від 09.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0001081 від 09.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 08.11.2023 № 3429-IX строком на 90 діб, 09.12.2023 приблизно о 04 год. 00 хв., точний час слідством не встановлено, перебуваючи на пл. Привокзальній в м. Вінниця, неподалік від входу до «Залізничного вокзалу» помітили раніше не знайомого їм ОСОБА_10 , який тримав у руці сумку з особистими речами, внаслідок чого у них раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, яке належить потерпілому.

З цією метою, неповнолітній ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою, завчасно обговоривши власні дії та розподіливши ролі, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, підійшли до ОСОБА_10 та під надуманим мотивом запитали чи є при ньому цигарки, однак цигарок в останнього не було. В подальшому, з метою вчинення злочину, вказані особи запропонували ОСОБА_10 піти з ними до найближчого магазину, щоб купити цигарки, на що останній погодився.

Далі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите у ОСОБА_10 заволодіння чужим майном, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, зайшовши у двір будинку АДРЕСА_1 , діючи з корисливих спонукань, з метою власного незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, штовхнули ОСОБА_10 у спину, від чого останній впав на землю та випустив з рук сумку. Після чого, з метою подолання опору потерпілого та забезпечення доступу до наявного при ньому майна, вищевказані особи спільно застосували до нього фізичне насильство, завдавши йому удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівках, заподіявши йому таким чином відповідно до виписки МКЛ ШМД №39537 від 09.12.2023 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Після чого, останні, подолавши опір ОСОБА_10 , продовжуючи спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужого майна, відкрито викрали з правої кишені штанів потерпілого мобільний телефон марки «Samsung GalaxyА14», вартістю 4428,04 грн., грошові кошти в сумі 700 грн., та сумку ОСОБА_10 , вартістю 64 грн., в якій знаходились його особисті речі.

В подальшому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з місця злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 7747,51 грн.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2023 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

31.01.2024 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, направлено для розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу закінчується 09.02.2024, а підготовче засідання у вказаному кримінальному провадженні не призначено, необхідно продовжити вказаний строк.

Підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, обвинувачений свою винну у вчиненні злочину визнає, вчинив умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, з місця вчинення злочину зник, у зв`язку із чим був затриманий в порядку ст. 208 КПК України,а тому через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від органу досудового розслідування та суду, залишивши район, область та межі держави, де він проживає, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних обов`язків та призначення йому покарання за скоєний злочин.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, враховуючи обставини вчинення злочину, відсутність коштів в останнього, що свідчить про можливість продовження останнім злочинної діяльності та вчинення інших кримінальних правопорушень.

У той же час, застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину.

2) особиста порука, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу;

3) застава, оскільки ОСОБА_7 є неповнолітнім та не має місця роботи та доходів.

Звертаючись із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу, враховано вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, його репутацію, те що він є неповнолітнім, конкретні обставини вчинення злочину, а саме за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, застосування фізичного насильства до потерпілого, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби буде достатнім для попередження вищевказаних ризиків, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені під час досудового слідства не зменшились.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні по суті клопотання покладався на розсуд суду.

Законний представник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні по суті клопотання покладались на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

В провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебували матеріали досудового розслідування відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001081 від 09.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.

В межах даного кримінального провадження 09.12.2023 неповнолітньому ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2023 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою для застосування Вінницьким міським судом Вінницької області запобіжного заходу щодо обвинуваченого є обгрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання, а також наявність ризику, передбаченому ст. 177 КПК України. Зокрема, що ОСОБА_7 може здійснювати спроби переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція ч. 4 ст. 186 КК України, передбачає позбавлення волі на строк до 10 років.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

31.01.2024 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, направлено для розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області. Разом з тим, підготовче засідання у кримінальному провадженні не призначено.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку дії запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна, в умовах воєнного стану. Ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу на сьогоднішній день не зменшились та продовжують існувати.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк дії домашнього арешту застосованого до ОСОБА_6 на 2 місяці.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, застосований ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2023 у справі №127/38522/23 у вигляді домашнього арешту в період часу з 21-00 год. до 07-00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці.

Продовжити строк дії обов`язків, застосованих ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2023 у справі №127/38522/23 на 2 місяці.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя