У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000653, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Тисянка Ужгородського району Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000653, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що як вставлено досудовим розслідуванням, 25.08.2023 приблизно о 09.00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з порушенням вимог ст. ст. 4, 24, 67, 69 Лісового Кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Положення «Про регіональний ландшафтний парк місцевого значення «Притисянський», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом, виданим уповноваженим органом, тобто діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок вилучення майна, діючи з корисливим мотивом та метою, перебуваючи в лісовій місцевості між с. Червоне і с. Тисаагтелек Ужгородського району (координати системи GPS застосунку «Google Maps»: 48°26'40.3"N НОМЕР_1 ), що належить до регіонального ландшафтного парку «Притисянський», тобто є об`єктом природно-заповідного фонду, де шляхом спилювання за допомогою бензопили повністю відокремив стовбур від кореня одне сироростучихе дерево породи «ясен» з діаметром пня біля шийки кореня відповідно 50 см, після чого порубав вказане дерево на частини та за допомогою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не усвідомлював протиправний характер вчинюваних дій, завантажив порубані частини дерева на гужовий віз і транспортував його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, 26.08.2023 приблизно о 09.00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжуючи єдиний кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, діючи з порушенням вимог ст. ст. 4, 24, 67, 69 Лісового Кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Положення «Про регіональний ландшафтний парк місцевого значення «Притисянський», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом, виданим уповноваженим органом, тобто діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок вилучення майна, діючи з корисливим мотивом та метою, перебуваючи в лісовій місцевості між с. Червоне і с. Тисаагтелек Ужгородського району (координати системи GPS застосунку «Google Maps»: 48°26'40.3"N НОМЕР_1 ), що належить до регіонального ландшафтного парку «Притисянський», тобто є об`єктом природно-заповідного фонду, де шляхом спилювання за допомогою бензопили повністю відокремив стовбур від кореня двох сироростучихих дерев породи «ясен» з діаметром пня біля шийки кореня 45 см та 22 см відповідно, тобто вчинив порубку дерева, після чого порубав вказані дерева на частини та за допомогою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не усвідомлював протиправний характер вчинюваних дій, завантажив порубані частини дерева на гужовий віз і транспортував його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав Чопській громаді Ужгородського району Закарпатської області шкоду на загальну суму 422084,40 грн., тобто спричинив тяжкі наслідки.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у незаконній порубці дерев на об`єктах природно-заповідного фонду, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Слідчий зазначає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, обґрунтовується такими доказами, як: 1) документи: заява від ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2023; протокол огляду предмета від 02.08.2023; 2) показання: свідка ОСОБА_8 від 07.09.2023; свідка ОСОБА_10 від 25.09.2023; протоколи огляду місця події від 29.08.2023 та від 07.09.2023; 3) речові докази: колоди деревини породи «ясен» близько 4 м кубічних; 4) експертизи: інженерно-екологічна експертиза № 4484-Е від 21.12.2023.

Що стосується ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий зазначає, що метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Як зауважує слідчий, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на таке. Відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України, карається позбавленням волі на строк від 5 до 7 років. Тому підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, слідчий вважає, що підозрюваний може незаконно впливати свідка у кримінальному провадженні. Зокрема, під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 показання яких слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Усвідомлюючи зазначене, підозрюваний може вчинити спроби незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення.

З цих підстав, на думку слідчого, більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив таке задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечили проти клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000653, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

У межах здійснення кримінального провадження №0000653, 26.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, та обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: протоколом огляду місця події від 29.08.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 від 07.09.2023; висновком експерта за результатним судової інженерно-екологічної експертизи №4484-Е від 21.12.2023.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні

Слідчий суддя вважає доведеними існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у результаті визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення може переховуватись від слідства та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, то слідчий суддя бере до уваги той факт, що підозрюваний може з метою зміни наданих раніше показань вчиняти вплив на останніх.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , в тому числі особу підозрюваного, те що останній має постійне місце проживання та визнання ним вини.

З огляду на вказане слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає до задоволення і щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України, без застосування електронних засобів контролю.

Керуючись ст. ст. 176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000653, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023, відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, на строк до 24 лютого 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду;

не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у період доби з 22:00 до 06:00 год.;

не спілкуватися зі свідками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 24 лютого 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11.01.2024 о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1