печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі представника особи, в інтересах якої подано скаргу, - ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань у межах кримінального провадження № 0001065 від 27 грудня 2022 року, що полягає у не розгляді клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій та про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 до суду надійшла скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань у межах кримінального провадження № 0001065 від 27.12.2022, що полягає у не розгляді клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій та про зобов`язання вчинити дії.

Адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, заяви чи клопотання на адресу суду не надходили.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, діззнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, дізнавачу чи прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст. 220 КПК України.

Статтею 220 КПК України передбачено, що розгляд під час досудового розслідування клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Судовим розглядом встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0001065 від 27.12.2022.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого Державного бюро розслідувань у межах вказаного кримінального провадження з клопотанням від 12.09.2023 про проведення слідчих та процесуальних дій.

Листом старшого слідчого ОСОБА_5 від 18.09.2023 вих. № 29417-23/10-2-02-01-12351/23 ОСОБА_3 було повідомлено про те, що останній має в кримінальному провадженні статус заявника та не може ініціювати перед слідчим питання про проведення слідчих та процесуальних дій, оскільки на цій стадії досудового розслідування слідством не отримано достатніх та об`єктивних відомостей, які б свідчили про спричинення кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, тому 17.02.2023 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

З наданих матеріалів скарги слідчим суддею не встановлено, що постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 17.02.2023 було скасовано та, що останній має процесуальний статус у вказаному кримінальному провадженні, а тому має лише права, передбачені ч. 2 ст. 66 КПК України.

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_3 не входить до виключного переліку осіб, процесуальний статус яких, згідно приписів статті 220 КПК України, зобов`язує сторону обвинувачення до розгляду його клопотання про виконання слідчих та будь-яких процесуальних дій.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність доводів скарги щодо бездіяльності слідчого, а відтак вимоги скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 36, 220, 303, 306-307, 309, 372, ст.376, ст.392, 532 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1