Справа № 211/7147/23
Провадження № 1-кс/211/23/24
У Х В А Л А
іменем України
Даними протиправними діями невідомого чоловіка потерпілому завдано матеріального збитку на загальну суму 48 000 грн.
В ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив наступне: 01.11.2023 я знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 та захотів придбати автомобіль для своєї дружини на ім`я ОСОБА_5 , яка служить в ЗСУ. Зайшовши на інтернет сайт «AutoMoto» я знайшов автомобіль марки «Toyota Yaris» 2007 року випуску.
Зв`язавшись 01.1 1.2023 приблизно о 14:20 год. з продавцем автомобіля, за номером телефоном НОМЕР_1 , який представився на ім`я ОСОБА_6 в месенджері «Viber», погодивши всі умови покупки, останній надав мені реквізити та документи які посвідчують його особу з мобільного номеру НОМЕР_3 в месенджері «Viber» для здійснення передоплати, а саме номер банківської картки № НОМЕР_2 . В подальшому зі своєї банківської картки AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_4 . я здійснив переказ грошових коштів на вищезазначену картку двома транзакціями в сумі 48 000 грн.
Надалі після передоплати на мій мобільний номер телефону зателефонував чоловік, який не представився з мобільного номеру телефону НОМЕР_5 , який спитав куди саме пригнати автомобіль марки «Toyota Yaris» 2007 року випуску.
01.11.2023 ввечері, я зателефонував на мобільний номер телефону НОМЕР_1 продавцю, щоб дізнатись чи відправили автомобіль, останній повідомив, що виникла проблема на кордоні з розмитненням автомобіля, який я хотів придбати, так як на автомобілі перебувають не оплачувані штрафи і що потрібно зробити ще одну передоплату для погашення штрафів на автомобілі марки «Toyota Yaris» 2007 року випуску. Мене це не задовольнило та я попрохав продавця автомобіля повернути мої грошові кошти на що продавець відмови не обґрунтувавши свою позицію.
Після чого, 02.11.2023 продавець на ім`я ОСОБА_6 вимкнув мобільний номер телефону НОМЕР_1 . Надалі я зв`язався з іншим номером телефону НОМЕР_3 , останній повідомив, що він буде завершувати продаж автомобіля і що всі питання до нього, а також потребував грошові кошти на виплату штрафу, які зареєстровані на автомобілі. Я не погодився та потребував повернути мої грошові кошти на що останній відмовився та також вимкнув мобільний номер телефону.
На теперішній час, грошові кошти мені не повернули, чим спричинили матеріального збитку на загальну суму 48 000 грн.
З метою вирішення питання щодо місцезнаходження особи, яка користувалась на момент вчинення кримінального проступку номером мобільного телефону, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до номеру оператору мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », НОМЕР_5 , а саме інформації про з`єднання з іншими операторами, вхідні та вихідні дзвінки, короткі текстові повідомлення (sms), мультимедійні повідомлення, пере адресація, база, час та тривалість з`єднань, в тому числі з`єднання нульовою тривалістю, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг з якими відбувався сеанс абонента А(абонент Б), місцезнаходження абонента Б в момент з`єднання з абонентом А, в період з 00:00 год. 01.10.2023 по час пред`явлення ухвали до виконання. Тому, дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням.
В судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання буі повідомлений належним чином.
Особа, у володінні якої знаходяться вказані в клопотанні документи, у судове засідання відповідно частини 2 статті 163 КПК України не викликалася.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Дізнавач має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно із ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Оцінюючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем жодним чином не доведено наявності підстав вважати, що зазначена у клопотанні інформація, в розумінні положень КПК України, має доказове значення у зазначеному кримінальному провадженні. До того ж, дізнавачем в клопотанні не обґрунтовано яким чином самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами зазначена у клопотанні «інформація» має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Більш того, слідчий суддя звертає увагу на ч.2 ст.160 КПК України, якою встановлено зміст клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів. При цьому, слідчий суддя зауважує, що слідчим не дотримано вимог п. 5, 6 зазначеної статті. Отже, слідчий не довів можливість використання як доказів відомостей, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей, враховуючи кваліфікацію злочину відповідно до положень КК України, а матеріали додані до клопотання не містять в собі такої інформації.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавач обмежився лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначив лише, що існує необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, які зазначенні в клопотанні, що у свою чергу не може бути єдиною підставою для задоволення вищевказаного клопотання. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене клопотання не відповідає положенням чинного КПК України, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.110,131-132,159166,309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1