Справа № 302/428/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19.12.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/525/22 за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2022 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючий, судимий за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12.03.2021 за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин (06.07.2021 знятий з обліку органу пробації у зв`язку з відбуттям покарання у виді громадських робіт),

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі ст. 91-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано обмежувальний захід у виді направлення його для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк один місяць, а також покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язок пройти цю програму.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

09 квітня 2021 року приблизно о 17-ій годині, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання, у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під час сварки із колишньою дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних відносин, схопив останню за руки своїми руками та почав стискати, після чого, не припиняючи своїх дій, наніс потерпілій ОСОБА_8 множинні удари кулаками та ногами в область обличчя та усього тіла. У результаті протиправних дій ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 42/м від 19.04.2021, отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах лівої щічної ділянки, аналогічного характеру виявлено синці на шкірних покривах нижньої третини лівого передпліччя, на шкірних покривах правого передпліччя у нижній третині по внутрішній поверхні, на шкірних покривах середньої третини правої гомілки по задній поверхні, на шкірних покривах тильної поверхні правої стопи, на шкірних покривах грудної клітки справа. Відповідно до консультації спеціалістів у ОСОБА_8 виявлено: забій правої реберної дуги. Тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах лівого та правого передпліччя виникли від дії тупих твердих предметів по механізму стиснення, якими могли бути пальці рук сторонньої особи. Інші вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак, або взуті ноги сторонньої особи. По давності тілесні ушкодження вкладаються у час події, яка мала місце 09.04.2021, розладу здоров`я за собою не потягли і за цією ознакою, відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , вказує на те, що вирок у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Посилається на те, що обвинуваченому ОСОБА_7 призначено занадто суворе покарання, яке є несправедливим, оскільки ОСОБА_7 повністю визнав вину, розкаявся, дав вичерпні покази, співпрацював з органом досудового розслідування, а також має міцні соціальні зв`язки та на утриманні трьох малолітніх дітей. Просить вирок змінити, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу без обмежувального заходу у виді направлення його на проходження програми для кривдників, передбаченої ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

09 вересня 2023 року до апеляційного суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

18 грудня 2023 року від захисника адвоката ОСОБА_6 , надійшла заява про проведення судового засідання без участі сторони захисту, в якій адвокат також просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України з підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 цього Кодексу у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурорки ОСОБА_5 , яка вважала за можливе закрите кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України та ст. ст. 284, 417 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності, зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності задоволенню.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , а також потерпілої сторони - потерпілої ОСОБА_8 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: сторона захисту належним чином повідомлена про час та місце розгляду кримінального провадження, однак у клопотаннях про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності містяться прохання про проведення судового засідання без участі обвинуваченого та захисника; потерпіла повідомлена за допомогою смс-повідомлення, про що свідчить відповідна довідка про доставку SMS; відомостей про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду кримінального провадження на інший термін від потерпілої сторони не надходило; прокурорка не заперечувала щодо проведення судового засідання без участі сторони захисту та потерпілої сторони.

Клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, діяння, яке інкримінується ОСОБА_7 , зокрема передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до кримінальних проступків, оскільки за його вчинення передбачене покарання, менш суворе ніж обмеження волі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження убачається, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 09.04.2021, що свідчить про те, що з часу його вчинення до моменту прийняття апеляційним судом рішення, тобто набрання вироком законної сили, сплив строк понад два роки.

У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, про те, що після скоєння кримінального правопорушення до моменту прийняття апеляційним судом рішення обвинувачений ОСОБА_7 ухилявся від досудового розслідування або суду, вчинив до закінчення зазначеного у пункті 1 частині 1 статті 49 КК України строку новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Тому, колегія суддів вважає, що встановлений ст. 49 КК України перебіг строку давності не зупинявся і не переривався.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а відповідно до ст. 417 цього Кодексу суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Разом із тим, із матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, про що свідчать і доводи апеляційної скарги та заявлене стороною захисту клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності.

При цьому, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 125 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, які поставлені обвинуваченому у провину, дійсно мали місце, вчинені ним, і отримали правильну кримінально-правову оцінку та визнані самим обвинуваченим.

Системний аналіз указаних вище норм КК та КПК України, а також матеріалів кримінального провадження, свідчить про те, що з часу скоєння обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення до моменту прийняття апеляційним судом рішення сплив строк понад два роки, а перебіг строку не зупинявся і не переривався, тому обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, вирок скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Із урахуванням наведеного вище, доводи та вимоги апеляційної скарги захисника, зокрема про зміну вироку із призначенням обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу без обмежувального заходу у виді направлення його на проходження програми для кривдників, передбаченої ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не беруться до уваги і визнаються такими, що не спростовують факту закінчення строку давності у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та відповідно висновків апеляційного суду про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за спливом строку давності та закриття кримінального провадження, про що заявила клопотання сторона захисту.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково, а подану обвинуваченим заяву про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити повністю.

Вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2022 року щодо обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_7 скасувати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді :