465/3612/22
1-кп/465/172/23
У Х В А Л А

судового засідання

24.10.2023 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003477 від 10.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003477 від 10.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України.

В судове засідання прокурор Франківської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003477 від 10.10.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України. У випадку внесення встановленої судом застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати за викликом суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками, а також потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), у тому числі для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. На даний час виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на наступне. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Окрім того, стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, які дають підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу відповідної тяжкості. Так, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, оскільки він неодноразово не з`являвся на судові виклики, що потягло за собою оголошення його в розшук, згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 13.09.2023 року.

Крім того, ОСОБА_6 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів. Зокрема, 10.05.2019 Личаківським районним судом м. Львова ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, із встановленням 1-річного іспитового строку на підставі ст. 75 КК України. При цьому, датою вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0003477 є 08.10.2019 року. Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, під час визначеного судом іспитового строку.

Наведені обставини вказують на наявність ризику того, що, перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки вважають запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надто суворим, просять обрати цілодобовий домашній арешт. Пояснили суду, що обвинувачений не переховується від суду, має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора. Просив суд задовольнити клопотання прокурора з підстав перебування обвинуваченого також у розшуку на підставі ухвали іншого суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявлених клопотань, дослідивши надані суду документи сторонами на підтвердження своїх позицій, матеріали судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

В контексті статтей 131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

А тому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Однак, згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частинами 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.09.2023 року обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено у розшук у зв`язку із неявкою у судові засідання та відсутністю відомостей про його місцеперебування.

В подальшому, працівниками ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надано інформацію про місцеперебування обвинуваченого та такого доставлено до суду, що підтверджується рапортом від 24.10.2023 року за вих.№19709/40/01/09/23.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 не надав суду доказів на підтвердження перебування обвинуваченого ОСОБА_6 у розшуку на підставі ухвали іншого суду.

Так, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з урахуванням вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини, статтей 194, 201, 331 КПК України, суд враховує: стадію судового розгляду; наявність обґрунтованої підозри обвинуваченому у вчиненні інкримінованих злочинів у разі визнання винуватим; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я обвинуваченого, який має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, на обвинуваченого ОСОБА_6 забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду, задоволивши частково клопотання прокурора.

Керуючись статтями 177, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 201, 331 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника та обвинуваченого - задовільнити.

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони цілодобово залишати без дозволу суду своє житло за адресою: АДРЕСА_1 на строк : 60 днів з дати винесення цієї ухвали, тобто до 22.12.2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у відповідності до вимог ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу для виконання передати начальнику ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області.

Зобов`язати ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України негайно поставити на облік ОСОБА_6 , до якого застосований цілодобовий домашній арешт.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору після її оголошення та направити начальнику ДУ Львівська установа виконання покарань №19.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 25.10.2023 року.

Суддя: ОСОБА_1