Провадження № 11-кп/4823/222/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, яку було винесено у підготовчому судовому засіданні при розгляді кримінального провадження № 0002963 від 10 серпня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

було задоволено клопотання прокурора та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 лютого 2024 року включно.

Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення закінченням строку дії раніше обраного запобіжного заходу, продовженням існування ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також прийшов до висновку, що інші запобіжні заходи не у змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Не погоджуючись з ухвалою суду адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій останній просить її скасувати та обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про відсутність заявлених ризиків, оскільки ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, отримав контузію, проходив лікування, за станом здоров`я перебував на реабілітації та має намір повернутися до військової частини.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд першої інстанції при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що заявлені ризики існують, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що місцевий суд при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував тяжкість покарання, що йому загрожує, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Також є необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_8 обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на інший більш м`який запобіжний захід.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України при розгляді судом першої інстанції питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2023 року, якою було обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3