УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 012 13 від 24.07.2023,

в с т а н о в и в :

Прокурор першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні № 420 230 000 000 012 13 від 24.07.2023 про накладення арешту на грошові кошти, що були вилученні 14.09.2023 за результатом проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ГСУ СБУ за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001213 від 24.07.2023 за підозрою громадян України ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 15.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

14.09.2023 в порядку ч.3 ст.233 КПК України було проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого було вилучено ряд речей та документів в тому числі грошові кошти.

Вказані вилученні речі та документи в тому числі грошові кошти постановою слідчого від 14.09.2023 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речового доказу, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання прокурор просив накласти арешт на грошові кошти, що були вилучені 14.09.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна та його представник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його не обґрунтованим та відсутніми підстави визначенні ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту.

Заслухавши прокурора, власника майна та його представника, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ГСУ СБУ за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001213 від 24.07.2023 за підозрою громадян України ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 15.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

14.09.2023 в порядку ч.3 ст.233 КПК України було проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого було вилучено ряд речей та документів в тому числі грошові кошти, а також вказаний транспортний засіб.

Вказані вилученні речі, документи в тому числі грошові кошти постановою слідчого від 14.09.2023 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучені грошові кошти та транспортний засіб з метою забезпечення його збереження як речового доказу, а також конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки вилучені грошові кошти підпадають під ознаки ст. 98 КПК України тобто мають ознаки речового доказу, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження в рамках якого здійснюється досудове розслідування та є достатні підстави вважати, що вони можуть бути прихованими чи знищеними.

Крім того, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч.3 ст. 368 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Доводи представника власника майна не заслуговують на увагу та спростовуються наданими матеріалами клопотання, які на даній стадії вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти номіналом 1000 гривень 78 купюр на суму 78000 грн.; номіналом 500 гривень 55 купюр на суму 27500 грн.; номіналом 200 гривень 52 купюри на суму 10400 грн.; номіналом 100 гривень 10 купюр на суму 1000 грн.; номіналом 200 євро 2 купюри на суму 400 євро; номіналом 100 євро - 24 купюри на суму 2400 євро; номіналом 50 євро 31 купюру на суму 1550 євро; номіналом 20 євро 1 купюру на суму 20 євро; номіналом 10 євро 1 купюру на суму 10 євро; номіналом 5 євро 1 купюру на суму 5 євро; номіналом 100 доларів США 64 купюри на суму 6400 доларів США; номіналом 50 доларів США 2 купюри на суму 100 доларів США; номіналом 10 доларів США 1 купюру на суму 10 доларів США.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: