Номер провадження: 11-кп/813/1341/23
Справа № 494/141/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Березівського районного суду Одеської області від 07 березня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000506 від 14 листопада 2022 року відносно

ОСОБА_10 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заводівка Березівського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Березівського районного суду Одеської області від 07 березня 2023 року ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 визначено обчислювати з дня його затримання, тобто з 14.11.2022 року.

Запобіжний захід - тримання під вартою.

Вирішено питання стосовно процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Оскарженим вироком встановлено, що приблизно о 22-00 годині 13.11.2022 року ОСОБА_10 перебував у приміщені літньої кухні домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_11 . В ході суперечки, що виникла під час вживання алкогольних напоїв, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_10 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пішов до приміщення житлового будинку за вищевказаною адресою, де з сейфу у житловій кімнаті дістав зареєстровану за ним гладкоствольну довгоствольну мисливську рушницю «ИЖ 58 МАЕ» А НОМЕР_1 16 калібру виробництва СРСР (Іжевський механічний завод), та з якою повернувся до приміщення літньої кухні. У подальшому, під час перебування у вказаному приміщені літньої кухні, ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, здійснив один постріл із вищевказаної гладкоствольної довгоствольної мисливської рушниці в область обличчя ОСОБА_11 , тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового сліпого поранення шиї, голови та тулуба (вхідна вогнепальна рана на шиї та обличчі зліва) з пошкодженням кровоносних судин шиї зліва (лівої лицьової артерії, лівої лицьової вени, лівої внутрішньої яремної вени, лівих зовнішньої та внутрішньої сонних артерій), з багатосколковими переломами тіл та лівих поперечних відростків ІІІ-VІ шийних хребців зліва (з розтрощенням спинного мозку) та тіла нижньої щелепи зліва, що належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, та які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з протиправним заподіянням смерті ОСОБА_11 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити оскаржений вирок в частині вирішення долі речового доказу, а саме рушниці гладкостовольної з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру.

Виключити із мотивувальної частини вироку вказівку про знищення речового доказу, а саме рушниці гладкостовольної з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру.

Зазначити, що на підставі п.1) ч.9 ст.100 КПК Украхни, ст.96-1 КК України, речовий доказ, який був використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме рушницю гладкостовольну з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру, яка зареєстрована на ОСОБА_10 , конфіскувати в дохід держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що рушниця була використана як знаряддя вчинення злочину, а тому підлягає спеціальній конфіскації в дохід держави.

Позиція учасників апеляційного провадження у в судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі обвинуваченого ОСОБА_10 , який не виявив бажання приймати участь під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.401 КК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, а обвинувачений ОСОБА_10 не виявив бажання приймати участь під час апеляційного розгляду, при цьому його захисник не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення ОСОБА_10 злочину, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій та призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при вирішення судом долі речового доказу - рушниці гладкостовольної з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру.

Так, відповідно до ч.1,3 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, а також майна вилученого з цивільного обороту, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які зокрема передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, а згідно з п. 1 ч. 2 цієї ж статті спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Положеннями ст.96-2 КК України встановлені випадки застосування спеціальної конфіскації.

Згідно з п.3) ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно, зокрема, було предметом кримінального правопорушення та/або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з п. 3-5 ч. 9 ст. 100 КПК України: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Апеляційний суд зазначає, що, відповідно до встановлених судом першої інстанції обставин, рушниця гладкостовольна з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру, була знаряддям вчинення інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, оскільки ОСОБА_10 здійснив один постріл із вищевказаної гладкоствольної довгоствольної мисливської рушниці в область обличчя ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з протиправним заподіянням смерті ОСОБА_11 .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 26.09.2021 року ОСОБА_10 виданий офіційний дозвіл № НОМЕР_2 на право зберігання, носіння рушниці гладкостовольної з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_3 калібру, строком до 26.09.2024 року. (а.к.п. 80).

Відповідно до резолютивної частини оскарженого вироку, суд першої інстанції, вирішуючи долю речового доказу - рушниці гладкостовольної з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру, вказав, що вона підлягає знищенню.

Разом з тим, в мотивувальній частині вироку, суд першої інстанції жодним чином необґрунтував своє рішення в цій частині, та лише зазначив, що доля речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 96-1, 96-2 КК України, п.3-5) ч.9 ст.100 КПК України, неправильно вирішив долю речового доказу - рушниці гладкостовольної з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру, яка є знаряддям вчинення злочину, оскільки такий речовий доказ підлягає спеціальній конфіскації у власність держави.

Згідно з п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4 ч.1 ст.408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до положень п.3) ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції зміні.

Зазначена зміна вироку суду першої інстанції жодним чином не впливає на обсяг обвинувачення та не погіршує правового становища обвинуваченого ОСОБА_10 .

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Березівського районного суду Одеської області від 07 березня 2023 року, яким ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - змінити в частині вирішення долі речового доказу, а саме рушниці гладкостовольної з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру.

Виключити із мотивувальної частини вироку вказівку про знищення речового доказу, а саме рушниці гладкостовольної з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру.

На підставі п.1) ч.9 ст.100 КПК України, ст.96-1 КК України, речовий доказ, а саме рушницю гладкостовольну з маркуванням «НОМЕР_4», НОМЕР_5 16 калібру, яка зареєстрована на ОСОБА_10 , конфіскувати в дохід держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4