Справа № 216/6325/23
Провадження № 1-кп/216/669/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0001133 від 06 червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-09.04.2002 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 142 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 05.11.2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 28 днів;

-13.07.2006 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, звільнений 28.04.2012 року за відбуттям строку покарання;

-15.06.2022 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

-13.07.2023 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2023 року о 09.54 год. ОСОБА_3 прибув до магазину «Всемобільний», який розташований на площі Визволення, буд. 1к у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи обмежені межі приватності місця знаходження майна та неутруднений доступ до нього, впевнившись у відсутності ймовірних свідків-очевидців та уваги з боку самої потерпілої ОСОБА_6 і в тому, що його дії носять таємний характер й за ним ніхто не спостерігає, о 09.56 год. узяв з торгівельної полиці належний потерпілій мобільний телефон марки «Realme» моделі «С25Y» 4/128Gb імеi: НОМЕР_1 вартістю 3 466 грн 33 коп., після чого помістив його до лівої зовнішньої кишені одягнутої на ньому кофти та зник з місця скоєння злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди в указаному розмірі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю і дав суду такі показання. 27 травня 2023 року після 09.00 год. на площі Визволення він зайшов до магазину, де попросив продавчиню показати йому клавіатуру з низу вітрини й коли остання присіла дістати клавіатуру він таємно забрав з полиці її мобільний телефон, який одразу здав до розташованого поруч ломбарду за 2 900 грн, витративши отримані за викрадене майно кошти на власні потреби.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не досліджувати зібрані в матеріалах справи докази, оскільки він всі фактичні обставини кримінального провадження визнає повністю та не оспорює їх.

При ухваленні вироку обвинувачений ОСОБА_3 просив суд врахувати, що він беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації та щиро кається в скоєному, у зв`язку з чим суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву, в якій просила провести судовий розгляд за її відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, одночасно повідомивши про відсутність наміру пред`являти цивільний позов.

За таких обставин суд, заслухавши думку учасників судового провадження, визнав за можливе з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду за відсутності потерпілої.

Ураховуючи зазначену вище позицію обвинуваченого та беззаперечну згоду всіх присутніх учасників судового провадження на скорочений порядок дослідження доказів, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Перед визначенням такого порядку дослідження доказів судом було детально з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зокрема щодо часу, місця, обстановки, способу вчинення та наслідків, форми вини, мотиву й мети та інших обставин вчинення інкримінованого йому злочину. При цьому суд взяв до уваги, що обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи безумовно визнавав усі обставини справи й погоджувалися з кваліфікацією вчиненого ним діяння, його показання є чіткими, мають логічний характер, об`єктивно узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для самообмови не встановлено, тому сумнівів у його волевиявленні не виникло. Переконавшись у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, судом було змістовно роз`яснено останнім, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченим і беззаперечно ним визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченнямдоведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів і наразі попереднім вироком засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з серпня 2016 року з приводу психічних та поведінкових розладів унаслідок вживання декількох психоактивних речовин (синдром залежності), з 20 березня 2023 року до цього часу перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії, з 20 вересня 2023 року перебуває на стаціонарному лікуванні в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», перебував під наглядом лікаря-психіатра в період з 1988 року до 1990 року з приводу невротичних реакцій (а.к.п. 84-104).

Разом з тим суд бере до уваги, що завдана злочином шкода потерпілій ОСОБА_6 не відшкодована.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та наслідки, обстановку й мотиви скоєння злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, перед і пост кримінальну поведінку, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, відсутність роботи, родини та утриманців, перебування на обліку в лікаря-нарколога через наркозалежність, посередню характеристику за місцем проживання, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, не відшкодування потерпілій завданої злочином шкоди, а також думку останньої про призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року, яким його засуджено за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Водночас у строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушеньна підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком в період з 19 вересня 2023 року до 22 жовтня 2023 року.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів і наразі фактично відбуває покарання у виді позбавлення волі, тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості правопорушення і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Разом з тим на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 19 вересня 2023 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави 956 грн документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 40).

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили, ураховуючи характер вчиненого ним діяння та покарання, призначене йому цим вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушеньна підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року з 19 вересня 2023 року до 22 жовтня 2023 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислюватиз дня його фактичного затримання - 19 вересня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 19 вересня 2023 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази і документи залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн процесуальних витрат на залучення експерта.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1