Справа № 686/1626/24
Провадження № 1-кс/686/680/24
17 січня 2024 року м. Хмельницький
16.01.2024 прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, направленим до суду засобами поштового зв`язку 11.01.2024, про арешт на: 879 предметів схожих на набої (патрони); 5 предметів схожих на магазини до автоматичної зброї; предмет схожий на пістолет-кулимет з наявним маркуванням НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з ремінцем чорного кольору на якому наявний напис «DNAMICS» разом із магазином та предметом циліндричної форми до нього; предмет схожий на автомат АК47 з наявними маркуваннями 1963, НОМЕР_3 , разом із дерев`яним прикладом та магазином до нього; постріл підствольного гранатомета типу ВОГ-25 з позбавленням права останньому на відчуження, розпорядження та користуванням з метою подальшого доказування вчинення вказаного кримінального правопорушення.
В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначила, що 10.01.2024 близько 12:00 працівники поліції зупинили автомобіль марки Mitsubishi моделі L200 з номерним знаком НОМЕР_4 під керуванням військовослужбовця Вч А НОМЕР_5 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прямував у відпустку до адреси свого проживання під час огляду автомобіля в багажному відділенні якого було виявлено предмети схожий на пістолет-кулемет, автомат Калашникова, патрони в кількості 879 штук різного калібру, постріл підствольного гранатомета типу ВОГ-25.
10.01.2024 прибувши на місце події було виявлено військовослужбовця Вч НОМЕР_6 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав: 879 предметів схожих на набої (патрони);5 предметів схожих на магазини до автоматичної зброї; предмет схожий на пістолет-кулимет з наявним маркуванням НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з ремінцем чорного кольору на якому наявний напис «DNAMICS» разом із магазином та предметом циліндричної форми до нього; предмет схожий на автомат АК47 з наявними маркуваннями 1963, НОМЕР_3 , разом іздерев`яним прикладом та магазином до нього; предмет схожий на постріл підствольного гранатомета типу ВОГ-25.
В ході проведення досудового розслідування, 10.01.2024 старшим слідчим ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 винесено постанову про визнання вищевказаних речей та предметів речовими доказами.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Особа, у якої вилучене майно ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений телефонограмою.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на наведене клопотання прокурора є обґрунтованим.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, зокрема для збереження та належної фіксації наявних на транспортних засобах слідів та дослідження їхнього стану.
Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.
Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя