Провадження № 1-«кс»/522/6827/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сербка Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- вироком Савранського районного суду Одеської області від 13.12.2011 за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 296, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки,

підозрюваного у кримінальному провадженні за №0000464 від 03.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 03 вересня 2023 року приблизно о 01 годину 10 хвилин ОСОБА_5 прийшов до будинку АДРЕСА_2 .

Достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз відповідно до указу Президента України від 26.07.2023 №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 № 3275-ІХ з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року продовжено на 90 діб, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 шляхом пошкодження вікна проник до кухонної веранди квартири АДРЕСА_3 , де мешкала ОСОБА_8 .

Надалі, продовжуючи свій прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 забрав з кухонного столу мобільний телефон торгової марки «Vivo» в корпусі чорного кольору, вартістю 10 000 гривень, без сім-картки, який належав ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_5 , заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 гривень.

За даним фактом слідчим відділенням відділення поліції № 1 Одеського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000464 від 03.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч.4 ст.185 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення, підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення

ОСОБА_5 повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема:

1) заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 03.09.2023 року;

2) протоколом огляду місця події від 03.09.2023 за адресою: місто Одеса, вулиця Розкидайлівська, буд. 63, під час якого проведено фотофіксацію місця вчинення злочину;

3) протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка надала свідчення про вчинення кримінального правопорушення;

5) протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

6) протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

7) протоколом огляду предмету.

Вiдповiдно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Так, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведення в судді його вини, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування, суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення від покарання, в тому числі шляхом виїзду на тимчасово окуповану територію України або за кордон.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких вказують на причетність його до вчинення злочину, чим перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та повному, всебічному дослідженні всіх доказів.

Також, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 не працевлаштований, офіційних джерел доходу для існування не має, неодноразово раніше вчиняв кримінальні правопорушення, а тому, з метою отримання прибутку може продовжувати свою злочинну діяльність та вчиняти нові кримінальні правопорушення аналогічного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Беручи до уваги викладене, можна зробити висновок, що відносно ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки iншi (менш суворi) запобіжні заходи не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним КПК України і його належної поведінки.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з обставин викладених в ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, а також те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності,

Також, суд враховує ту обставину що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків у цьому кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

При визначенні альтернативної міри запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України вважає необхідним визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 грн., яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу - застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілою стороною, з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 30.10.2023 року з моменту фактичного оголошення ухвали та припиняє свою дію 26.12.2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: