Справа № 545/4134/23
Провадження № 1-кп/545/1104/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця під час призову за мобілізацією НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді оператора 2 відділення корегування артилерійського вогню 1 взводу корегування артилерійського вогню батареї корегування артилерійського вогню дивізіону артилерійської розвідки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2 від 01.07.2023 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду оператора 2 відділення корегування артилерійського вогню 1 взводу корегування артилерійського вогню батареї корегування артилерійського вогню дивізіону артилерійської розвідки.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 цього ж закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

В свою чергу за ч. 9 ст. 15 зазначеного закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість згідно ч. 10 ст. 15 цього закону забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Всупереч даним положенням законодавства, на початку в квітні місяці 2023 року, точної дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, придбав у невстановленої особи, через мережу інтернет, завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 на право керування транспортним засобом категорії «А»,«В» заповнене на його власне ім`я, датоване 21.08.2019, попередньо надавши вказаній особі для виготовлення даного документа, копію паспорта, реєстраційний номер платника податків,фотокартку з власним зображенням, групу крові.

Після чого в квітні 2023 року, точної дати встановити не виявилось можливим, отримав поштою у відділенні «Нової пошти» №5 в м. Донецьк, виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія, серії НОМЕР_2 з дозволом керування транспортним засобом категорії: «А»,«В» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане згідно його змісту 21.08.2019, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, та містить фотозображення ОСОБА_3 .

Окрім того, 19.09.2023 року близько 13:07 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та який керував автомобілем мерседес бенс д.н.з. НОМЕР_3 , належним моєму батьку ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час перевірки у нього документів працівниками поліції поблизу с. Циганське, на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, Полтавського району, Полтавської області пред`явив поліцейському ГРПП ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській обл., завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 на пластиковій основі заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права з метою його використання, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права з метою його використання, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використані завідомо підробленого документа.

ОСОБА_6 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта..

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доказано, а його дії кваліфікує за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права з метою його використання, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 68 КК України, при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, являється військовослужбовцем під час призову за мобілізацією, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, проживає за постійним місцем проживання.

При відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, обставинами, які пом`якшують таке, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

З огляду на зазначене, та ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінальних правопорушень і ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що обвинувачений щиро каявся, шкодував про вчинене, засуджував свої дії, з огляду на наявність у обвинуваченого постійного доходу, суд дійшов висновку, що обвинуваченому належить призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченій суд не убачає.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/117-23/14435-ДД від 22.09.2023, в розмірі 1673 гривні 00 копійки.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді ШТРАФУ в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот ) гривень.

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді ШТРАФУ в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття покарання у виді у виді ШТРАФУ в розмірі СТА неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот ) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_2 видане ТСЦ від 21.08.2019, яке передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 22.09.2023, на бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_2 видане ТСЦ від 21.08.2019.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/117-23/14435-ДД від 22.09.2023, в розмірі 1673 гривні 00 копійки, які необхідно стягнути на наступні реквізити: отримувач: ГУК у Полт. обл./Полтавський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0016395, код класифікації доходів бюджету 24060300.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ