Справа № 164/1765/23 Провадження №11-кп/802/95/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Провідний спеціаліст Камінь-Каширського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_9 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Любешівського районного суду Волинської області від 13.10.2022.

Своє подання інспектор мотивує тим, що засуджений ОСОБА_7 порушував умови відбування покарання з випробуванням, а саме неодноразово не з`являвся на реєстрацію у визначний час та не одноразово притягувався до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим з ним проводилась профілактичні бесіди та застосовувалися застереження у виді письмових попереджень про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання. Посилаючись на дані обставини, просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_7 та направити його в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 21.09.2023 вищевказане подання задоволено. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Любешівського районного суду Волинської області від 13.10.2022.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що наявні підстави, передбачені ч.2 ст.78 КК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного судом.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати як незаконне та постановити нове, яким відмовити в задоволенні подання органу пробації. Зазначає про те, що факти неявки до органу пробації щодо яких наведено у поданні і судовому рішенні, він не заперечує. При цьому вказує, що на реєстрацію не з`являвся він з поважних на те причин, оскільки перебував на роботі, так як працює водієм і часто знаходився у рейсах, що на його думку, не може розцінюватись як навмисне ухилення від покладених на нього обов`язків. Він змушений заробляти собі на проживання, оскільки окрім таких тимчасових заробітків, іншої роботи він немає. Після повернення з рейсів він постійно з`являвся до органу пробації та пояснював причини свого вчасного неприбуття. З приводу допущених адміністративних правопорушень зазначає про те, що вони ним були вчинені саме як водієм під час виконання його трудових обов`язків, тобто відносяться до категорії порушень ПДР України. На момент подання апеляційної скарги усі штрафи за правопорушення сплачені, що також свідчить про його критичне ставлення до вчиненого. Оскільки, він працює і усі неявки до органу пробації та вчинені адміністративні правопорушення були пов`язані виключно з його роботою, то просить суд врахувати ці обставини та прийняти об`єктивне і законне судове рішення щодо нього.

Представник органу пробації ОСОБА_9 до суду не з`явилася, проте подала письмову заяву про розгляд провадження у її відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали і доводи апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який вважав скаргу безпідставною та просив її залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Правові наслідки скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання передбачені ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України.

Зокрема, у цих нормах визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Відповідно до п. 3 Розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом МЮУ №272/5 від 29.01.2019 у разі вчинення звільненим з випробуванням адміністративного правопорушення, що тягне за собою накладення адміністративного стягнення, з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в п. 8 гл. 2 розд. IV цього Порядку. Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Водночас, у п. 3 вказаного Порядку зазначено, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 своєї постанови № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами покарання" роз`яснив, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог законодавства та роз`яснень ПВСУ, місцевим судом при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримано в не повному обсязі.

Так висновки суду про наявність законних підстав для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання за обставин, вказаних в поданні органу пробації та ухвалі суду, є передчасними.

Судом правильно було встановлено, і це підтверджується матеріалами провадження, що ОСОБА_7 вироком Любешівським районним судом Волинської області від 13 жовтня 2022 року засуджено за ч. 1 ст. 332 КК, ч. 2 ст. 332 КК, та йому призначено остаточне покарання згідно із ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк на 5 років, на підставі 75, 76 КК України звільнено від відбування цього покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

При постановці на облік в органі пробації засудженого під розписку було попереджено про відповідальність за ухилення від виконання встановлених судом обов`язків та наслідки систематичного вчинення адміністративних правопорушень.

Постановою органу пробації від 07.12.2022 засудженому ОСОБА_7 визначено дні явки на реєстрацію перший та третій понеділок кожного місяця.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 дійсно не прибув на реєстрацію у визначені йому дні, а саме 20.02.2023, за що йому було оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, а також 17.07.2023 та 04.09.2023.

Встановлено і те, що допустивши неявку на реєстрацію 20.02.2023, 17.07.2023 та 04.09.2023, ОСОБА_7 в орган пробації надав письмові пояснення від 21.02.2023 та від 07.08.2023, в яких вказав про причини неявки, а саме, що не з`явився через те, що працює водієм та в день реєстрації перебував у рейсі.

Дійсно, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 під час іспитового строку в період з грудня 2022 року (постановка на облік) по вересень 2023 року (звернення з поданням до суду), а це майже рік, три рази не з`явивсясь на реєстрацію у визначні йому дні в орган пробації, однак відразу ж після цього надав уповноваженій особі такого органу письмові пояснення про причини неявки, а тому колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що така його неявка жодним чином не носила системного характеру, а також не може свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.

Водночас, з матеріалів справи вбачається і те, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 27.10.2022 за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП; 02.11.2022 за ч. 2 ст. 126 КУпАП; 17.10.2022 за ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП; 14.04.2023 за ч. 5 ст. 121, ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП; 19.05.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд проаналізувавши постанови у справі про адміністративне правопорушення, якими ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності наряду з його поясненнями з цього приводу, колегія суддів вважає, що вони в даному випадку також не можуть свідчити про небажання останнього стати на шлях виправлення, оскільки відповідно до поданої останнім довідки з виконавчої служби за ним відсутня заборгованість в користь держави, юридичних осіб, фізичних осіб та аліментів, на виконанні провадження не перебувають, в реєстрі боржників не перебуває.

Водночас, як встановлено судом, засуджений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, за характером спокійний доброзичливий, неконфліктний, скарг на його поведінку до старости села не надходило. Крім того, сам засуджений вказував про те, що він бажає виправитися.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що наведені у клопотанні органу пробації мотиви не дають суду правових підстав, передбачених ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання.

При цьому слід зазначити, що допущенні ОСОБА_7 адміністративні правопорушення відносяться до категорії порушення ПДР та вчиненні під час виконання ним трудових обов`язків, адже перший являється водієм.

А тому, проаналізувавши вказані вище норми законодавства та встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у поданні органу пробації підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання і, які суд першої інстанції взяв до уваги, не є тими, які фактично в даний час дають підстави дійти висновку про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення та відповідно для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно нього.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про наявність законних підстав для задоволення подання органу пробації.

Таким чином, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню як незаконне з постановленням нового - про відмову в задоволенні подання органу пробації, як це передбачено в п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 376, 404, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нову.

Відмовити в задоволенні подання провідного інспектора Камінь-Каширського РС №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Любешівського районного суду Волинської області від 13.10.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді