В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2023 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002103 від 22.07.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, 20.07.2023 року, приблизно о 21:40 год., перебуваючи біля закладу кафе по вул. Сербська, 4 у м. Львова, таємно, повторно викрав рюкзак чорного кольору, марки «Converse», вартістю 200 гривень 00 копійок, у якому знаходився мобільний телефон, марки «One Pius Nord N100», темно-синього кольору ІМЕІ 1 № НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , вартістю 3500 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальних збитків 3700 гривень 00 копійок.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. Підтвердив, як 20.07.2023 року, приблизно о 21:40 год., перебуваючи біля закладу кафе по вул. Сербська, 4 у м. Львова, викрав рюкзак чорного кольору, у якому знаходився мобільний телефон. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_4 формальна; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.

Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 характеризується формально, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться.

З урахуванням наведеного, а також ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до своїх дій, конкретних обставин справи, а саме те, що кримінальне правопорушення вчинене в умовах воєнного стану, шкода потерпілому не відшкодована, а також враховуючи, що обвинувачений не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за злочини проти власності, проте вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності, суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Зважаючи на ці обставини в сукупності з характером встановлених конкретних дій винного, обмеження порядку реалізації кримінальної відповідальності наглядовими та соціально-виховними заходами буде очевидно недостатнім для реальної корекції соціальної поведінки обвинуваченого та запобігання новим злочинам.

Без відбування обвинуваченим покарання, такі заходи не здатні забезпечити реалізацію визначеної у ст. 50 КК України мети, захистити права і свободи інших осіб від протиправних посягань, а відтак застосування щодо обвинуваченого ст.75 КК України не сприятиме досягненню справедливого балансу між його правами та свободами й інтересами держави та суспільства.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається й обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, й це буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Цей захід примусу внесе корективи в соціально-психологічні властивості засудженого, нейтралізує негативні наслідки та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 27.02.2023 року до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн, а тому, виходячи зі змісту ч.4 ст.70 та ст.72 КК України, та відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судом кримінального покарання», такий вирок має виконуватися самостійно.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертиз відсутні.

Цивільні позови не заявлялися.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, після набрання даним вироком законної сили.

Вирок Шевченківського районного суду міста Львова від 27.02.2023 року - виконувати самостійно.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14.08.2023 року, на шматяний рюкзак чорного кольору марки «Converse»; в`язку з ключами в кількості трьох штук, зокрема ключ №1 довжиною 9 см «сувальдного типу» з написом «ЄЛЬБОР» з металу жовтого кольору, ключ №2 довжиною 5,5 см «англійського типу» з металу світлого-сріблястого кольору з написом «JMA», ключ №3 довжиною 5,4 см «профільного типу» з металу світлого-сріблястого-жовтого кольорів, з наявними потертостями, з написом «APECS». Зазначені ключі об`єднані одним кільцем з металу світло-сріблястого кольору.

Речові докази:

- рюкзак шматяний чорного кольору з логотипом «CONVERSE» - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- диск CD-RW 700 MB 4х-12х Speed 80 min, диск CD-R 700 MB 4х-12х Speed 80 min залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1