Справа № 514/570/23
Провадження № 1-кп/513/111/23
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в с.Сарата Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000042 від 17.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Осички Савранського району Одеської області, з вищою освітою, фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст.191; ч.5 ст. 27, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2023 року до Саратського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні з реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками підозрюваного, захисника та позовною заявою прокурора Болградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до ОСОБА_5 про стягнення шкоди.

Підготовче судове засідання призначене на 28 вересня 2023 року о 14:00 годині з викликом учасників судового провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 разом з додатками слід повернути прокурору з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За положеннями пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

За змістом пункту 5 частини 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Верховний Суд України у постанові по справі № 5-328 кс-16 від 24 листопада 2016 року, аналізуючи зазначену норму, вказує, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); 3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У частині 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Зазначені правові норми дають суду підстави до висновку, що "межі висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта" (ч. 1 ст. 337 КПК України) визначаються не тільки "формулюванням обвинувачення", але й викладеним у обвинувальному акті змістом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та визначеною в обвинувальному акті правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК), оскільки "формулювання обвинувачення" є підсумком кримінально-правової оцінки фактичних обставин, а тому безпосередньо та нерозривно з ними пов`язане.

Крім того, частиною 3 ст. 337 КПК України встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Метою зазначених положень ч. 1 ст. 337 КПК України є забезпечення права особи знати точний обсяг висунутого обвинувачення, від якого вона повинна захищатися (включаючи як фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими та які будуть предметом доказування в суді, так і відповідну правову кваліфікацію).

Підпунктом "а" пункту 3 сттатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошує, що положення пп. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення у справі (Pelissier and Sassi v. France) заява № 25444/94, п. 52; рішення у справі "S.H. and Others v. Austria заява № 42780/98,п. 34).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2008 року, ухваленому у справі "Ващенко проти України" (Заява N 26864/03) зазначено, що поняття "Обвинувачення" для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).

Таким чином, надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та щодо правової кваліфікації є важливою передумовою забезпечення права на справедливий судовий розгляд та права обвинуваченого на захист.

Якщо особа обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, які кваліфіковано за різними статтями (пунктами, частинами) кримінального закону, то в обвинувальному акті необхідно викласти фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію кожного кримінального правопорушення окремо, а не викладати їх в загальному порядку.

Як встановлено з обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 0000042 від 17.01.2023 року ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст.191; ч.5 ст. 27, ч.1 ст.366 КК України.

Проте виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті не дозволяє визначити обсяг обвинувачення по кожному кримінальному правопорушенню окремо для подальшого визначення, які саме дії ОСОБА_5 кваліфіковані обвинуваченням за ч.5 ст. 27, ч.2 ст.191 КК України, а які - за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.366 КК України. Отже обвинувачення викладено прокурором в обвинувальному акті не конкретно, без зазначення правової кваліфікації дій обвинуваченого за кожним кримінальним правопорушенням окремо, тобто з обвинувального акту не можливо встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні в розумінні ст. 91 КПК України за кожним з інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень окремо, та є не достатнім для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення, та унеможливлює підготовку адекватного захисту, що є суттєвим порушенням.

Вказані недоліки обвинувального акта унеможливлюють його призначення до судового розгляду, а тому відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, згідно з якими у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, обвинувальний акт належить повернути прокурору для усунення недоліків.

Ураховуючи, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, цивільний позов прокурора Болградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної ради про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням також, підлягає поверненню прокурору, так як судом не вирішуються питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду обвинувального акту.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.2 ст.191; ч.5 ст. 27, ч.1 ст.366 КК України, - повернути прокурору Болградської окружної прокуратури, який затвердив обвинувальний акт, для усунення недоліків протягом розумного строку з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Цивільний позов прокурора Болградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до ОСОБА_5 про стягнення шкоди - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1