печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5491/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 10.01.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001050 від 23.06.2023, -

В С Т А Н О В И В :

05.02.2024 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 10.01.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001050 від 23.06.2023.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001050 від 23.06.2023.

До органу досудового розслідування надійшло клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001050 від 23.06.2023.

10.01.2024 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001050 від 23.06.2023, оскільки у ході досудового розслідування не здобуто даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що виключає можливість надання йому статусу потерпілого у вказаному кримінальному провадженні та наданому етапі досудового розслідування.

ОСОБА_3 зазначає, що вказана постанова винесена з порушенням вимого кримінально-процесуального закону.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася. ОСОБА_3 в прохальній частині скарги просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у судове засідання не з`явився, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, слідчий про час та місце розгляду скарги повідомлені належні чином, проте, в судове засідання не з`явились, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності в судовому засіданні особи, яка її подала та слідчого, на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001050 від 23.06.2023.

До органу досудового розслідування надійшло клопотання про визнання потерпліим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001050 від 23.06.2023.

10.01.2024 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001050 від 23.06.2023, оскільки у ході досудового розслідування не здобуто даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що виключає можливість надання йому статусу потерпілого у вказаному кримінальному провадженні та наданому етапі досудового розслідування.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про визнання потерпілим подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Згідно зі ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Пунктом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, вбачається, що постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.

Аналізуючи доводи ОСОБА_3 , підстави звернення з вказаною скаргою, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого враховані приводи подачі клопотання суб`єктом звернення, надано обґрунтування підстав неможливості задоволення клопотання, а відтак приходить до висновку, що постанова прийнята з врахуванням фактичних обставин кримінального провадження, на підставі діючого кримінального процесуального законодавства, стверджувати про її неповноту та необґрунтованість підстав не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 7, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 10.01.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0001050 від 23.06.2023 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1