Єдиний унікальний номер 175/7343/23
Провадження №1-кс/175/2569/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

законний представник ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (в порядку ст. 508 КПК України) на тримання під вартою та про продовження строку запобіжного заходу в рамках проведення досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з не повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України, по кримінальному провадженню №0000711, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (в порядку ст. 508 КПК України) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні слідчий просить продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід та змінити запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку на тримання під вартою строком до 27 січня 2024 року

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт або залишити вже обраний.

Адвокат ОСОБА_9 , заперечувала проти клопотання. Зазначила, що немає підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки її підзахисний є особою із психічними вадами. Також, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або передати його під наглядом батьків або залишити діючий запобіжний захід, оскільки у зв`язку із вадами психічного здоров`я підозрюваного на нього буде здійснено необґрунтований вплив на тиск, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Законний представник ОСОБА_5 підтримала захисника.

Суд вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчими СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000711 від 17 жовтня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2023 до ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_10 , про те, що в серпні 2023 року невстановлена особа знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 на території двору вчиняла розпусні дії щодо малолітнього, також можливо над іншими малолітніми особами. (ЄО 11727 від 17.10.2023).

В ході досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000711 від 17.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив дії сексуального характеру пов`язані з анальним проникненням в тіло малолітнього потерпілого, з використанням пальців рук та палиці, без добровільної згоди потерпілого, внаслідок чого вчинив його зґвалтування.

17.10.2023 відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000711, за попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України.

27.10.2023 о 17:55 годині повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

28.10.2023 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку та помістити його до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1, терміном на 60 днів, тобто до 26.12.2023.

29.11.2023 ОСОБА_3 було повідомлено про зміну підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що влітку 2023 року у денний час доби (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував неподалік будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з ним знаходилась малолітня особа.

В цей час у ОСОБА_11 виник прямий умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті та збудження у потерпілої особи статевого інстинкту, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої особи ОСОБА_11 протягом червня-серпня 2023 року (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), неодноразово вчиняв стосовно останньої дії сексуального характеру, а саме: садив її на коліна поруч зі своїм статевим членом, торкався її верхньої частини ніг, стегон та грудей, заглядав під одяг розглядував її груди та статеві органи, знімав з неї трусики та купальник.

Крім того, ОСОБА_11 з метою вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, неодноразово демонстрував малолітній особі свій статевий член та пропонував взяти його в руки з метою задоволення своєї статевої пристрасті, просив її роздягнутися при ньому, а також пропонував малолітній особі сексуальний контакт за винагороду на що отримував відмову від останньої.

Вказаними діями ОСОБА_11 поставив під загрозу нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої особи та порушив її права на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що 18 серпня 2023 року, у денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де також знаходилась малолітня особа, із сексуальних мотивів, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілого та користуючись його безпорадним станом, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв?язку з чим останній не міг чинити йому реальний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, в ході реалізації свого злочинного наміру, пов?язаного з проникненням в тіло малолітнього потерпілого, усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, діючи умисно, протиправно, самостійно, вчинив дії сексуального характеру пов?язані з анальним проникненням в тіло малолітнього, який не досяг чотирнадцятирічного віку, з використанням пальців рук та палиці, внаслідок чого вчинив його зґвалтування, чим порушив права малолітнього на нормальний психологічний, соціальний та фізичний розвиток, що гарантується ст. 52 Конституції України.

Прізвища, ім`я та по-батькові малолітніх осіб слідчим суддею не зазначаються в ухвалі суду.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_3 , спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: двох слідів від саден слизової оболонки зовнішнього жому задньопрохідного отвору, що спричиненні від дії тупого твердого предмету з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, можливо нігтями пальця руки чи гілки. Згідно п. 2.3.5 правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995) мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають скороминучі наслідки.

Крім того, своїми протиправними діями ОСОБА_11 поставив під загрозу нормальний психічний та соціальний розвиток малолітнього та порушив його права на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України.

Вказані обставини підтверджуються доказами зібраними під час досудового розслідування зокрема протоками допитами свідків які були допитані в рамках даного кримінального провадження.

27.10.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме: вчиненні дій сексуального характеру, пов?язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів малолітніх потерпілих та представників потерпілих, висновок експерта № 17c/е від 27.10.2023; речовими доказами, отриманими під час досудового розслідування; та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Після вручення повідомлення про підозру слідством отримано висновки спеціаліста щодо проведення допиту в умовах «зеленої кімнати», проведено огляди мобільних телефонів, призначено ряд судово-медичних експертиз.

Згідно довідки КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» від 24.10.2023, підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку з 11.05.2016 по 06.06.2016 з діагнозом: помірно розумова відсталість з порушенням поведінки (діагноз F71.1), необхідний контроль поведінки, потребує сторонній догляд.

Згідно висновку лікаря-психіатра ОСОБА_3 має діагноз помірна розумова відсталість з порушення поведінки F71.1 та відповідно до форми індивідуальної програми реабілітації інваліда №35/36 від 01.06.2016 є дитиною інвалідом з вказаним діагнозом.

Враховуючи, що ОСОБА_3 потрібен сторонній догляд, тяжкість кримінального правопорушення, за яким пред?явлено підозру, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 , а також виключення його небезпечної поведінки, виникла потреба у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу згідно п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 508 КПК України.

28.10.2023 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку та помістити його до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1, терміном на 60 днів, тобто до 26.12.2023.

29.11.2023 ОСОБА_3 було повідомлено про зміну підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України.

В ході проведення досудового розслідування була призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза та отримано висновок експерта №733 згідно з яким ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, виявив і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. За своїм психічним станом в той період часу і на даний момент він міг і може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

В зв?язку з вище викладеним слідча вважає, що виникла необхідність у зміні запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_3 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру та не може перебувати в умовах психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1, однак зважаючи на тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення найбільш обґрунтованим та необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов?язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення досудового розслідування кримінального провадження.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Президент України Володимир Зеленський підписав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також у зв?язку із складністю провадження, великим обсягом проведення слідчих дій та значною кількістю призначених експертиз, які з об?єктивних причин, не можуть бути виконанні у більш стислі строки, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не закінчено.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 26.12.2023 року.

20.12.2023 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 27.01.2024 року.

Згідно 4.1 ст.199 КПК України (Порядок продовження строку тримання під вартою) клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п?ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п?ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою для обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може:

- ??переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності, так як підозрюваному загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі;

-?? незаконно, шляхом умовлянь, погроз або залякувань, впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

На даний час у кримінальному провадженні вживаються заходи щодо встановлення інших осіб, які можуть бути свідками вчинення кримінального правопорушення. Без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 матиме змогу впливати на таких осіб, сприятиме їх переховуванню та перешкоджанню проведенню повного та об?єктивного розслідування.

Інші більш м?які запобіжні заходи (особисте зобов?язання, особиста порука, домашній арешт, застава) не можливо застосувати, оскільки ОСОБА_3 підлягає постійному візуальному контролю, останньому не може бути надана можливість вільно пересуватися та користуватися засобами зв?язку з метою запобігання вищевказаним ризикам.

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 з наступних причин:

??- особисте зобов?язання не можливо застосувати, оскільки вказаний запобіжний захід є найменш суворим запобіжним заходом з-поміж інших, передбачених ст. 176 КПК України та не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час здійснення судового розгляду;

??- застава не можливо застосувати до підозрюваного, у зв`язку з тим, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України відноситься до категорії злочинів, об?єктивна сторона яких передбачає застосування насилля, яке в даному випадку виразилося загрозі нормального психічного та соціального розвитку малолітніх та порушив їх права на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дітей, що гарантується ст. 52 Конституції України, а також у діях сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Окрім того вищеперераховані запобіжні заходи не створюють жодного механізму постійного візуального контролю підозрюваного, що може призвести до настання будь-якого із вищезазначених ризиків;

- порука та домашній арешт - не можливо застосувати до підозрюваного у зв?язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_3 не заручився авторитетом в суспільстві та з-поміж осіб, які б мали особливу довіру і забезпечили б його належну процесуальну поведінку. Перебування під домашнім арештом не позбавить його можливості здійснювати як фізичний, так і психологічний тиск на учасників (свідків, потерпілих) по кримінальному провадженню, в т.ч. на його родичів які є свідками кримінального правопорушення, проживають разом.

У зв?язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні - обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш обґрунтованим заходом.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як він, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв?язків (дружини, дітей, осіб похилого віку на утриманні), таким чином він може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин.

- незаконно впливати на потерпілого і свідків так як всі свідки у кримінальному провадженні є родичами і приятелями з якими підозрюваний тривалий час підтримує зв?язки, тому зможе впливати на них шляхом умовлянь змінити свідчення щодо обставин злочину та вчинити певні дії, спрямовані на знищення, приховування та спотворення інших доказів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також враховуючи обставини справи, а також те що кримінальне правопорушення яке вчинене підозрюваним було припинено завдяки діям свідка може спонукати підозрюваного продовжувати реалізувати розпочатий ним умисел розбещення та ґвалтування потерпілого.

Саме із цих підстав клопотання адвоката про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Разом із цим, дослідивши матеріали клопотання, наданні докази, вислухавши прокурора та захисника у кримінальному провадженні, вважає, що клопотання слідчої підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно довідки КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» від 24.10.2023, підозрюваний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку з 11.05.2016 по 06.06.2016 з діагнозом: помірно розумова відсталість з порушенням поведінки (діагноз F71.1), необхідний контроль поведінки, потребує сторонній догляд.

Згідно висновку лікаря-психіатра ОСОБА_3 має діагноз помірна розумова відсталість з порушення поведінки F71.1 та відповідно до форми індивідуальної програми реабілітації інваліда №35/36 від 01.06.2016 є дитиною інвалідом з вказаним діагнозом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Відповідно до ч. 2 ст. 508 КПК України, запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Романов проти України» суд дійшов висновку, що застосування до психічно хворої особи запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Наразі до суду не надано жодного обґрунтування необхідності зміни запобіжного заходу з поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку на тримання під вартою. Лише самі доводи сторони обвинувачення не можуть бути підставою.

Наразі підозрюваний ОСОБА_3 знаходиться в умовах, що унеможливлюють його можливу злочину діяльність, яка може перешкодити проведенню досудового розслідування та такий запобіжний захід виконує усі функції по унеможливленню здійснення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Щодо клопотання адвоката, щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, шляхом поміщення підозрюваного під нагляд батьків, суддя зазначає, що враховуючи його місце проживання та особливості психічного здоров`я підозрюваного, такий запобіжний захід не зможе забезпечити належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також існують ризики передбаченні ст. 177 КПК України, а саме вплив на свідків та потерпілих. Тому клопотання захисника не підлягає задоволенню.

Так, для досягнення мети та завдань кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених експертиз, розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_3 та документи, на підставі яких вони проводились, з урахуванням результатів проведених та завершених слідчих та процесуальних дій вирішити питання про необхідність повідомлення ОСОБА_3 про підозру у кінцевій редакції.

В судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку обраний слідчим суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_3 , закінчується 26 грудня 2023 року. Керівником окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 27.01.2024 року.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про обрання іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний не зможе впливати на свідків, суд зазначає, що ОСОБА_3 особисто контактував із потерпілими і свідками та може впливати на них. Тому, в цій частині клопотання захисника не може бути задоволене.

Разом із цим, слідчий суддя встановив, що слідчим не доведена необхідність зміни запобіжного заходу з поміщення підозрюваного до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (в порядку ст. 508 КПК України) на тримання під вартою, а тому слідчий суддя вважає клопотання в цій частині необґрунтованим.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, із вище викладених обставин, можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язків, буде вже обраний раніше запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а більш м`який запобіжний захід не може бути обраний.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 185, 186, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключить небезпечну поведінку ОСОБА_3 та помістивши його до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги, КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», розташованого: м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1, в межах строків досудового розслідування, тобто 27 січня 2024 року.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата закінчення дії ухвали 27 січня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1