Справа № 459/3235/23
Провадження № 1-кп/459/173/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 04 вересня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уберці, Лепельського району, Вітебської області, БРСР, громадянина України, пенсіонера, який не являється адвокатом чи депутатом, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-1, ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» та маючи доступ до особистого облікового запису « ОСОБА_6 », електронна адреса сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 умисно, з ідеологічних мотивів, за допомогою персонального комп`ютера із встановленим у нього носієм інформації на твердих магнітних дисках S/N:4QEO3WVN, 20.05.2022, 27.08.2022, 30.08.2022 та 31.08.2022 здійснив поширення публікацій невстановлених досудовим розслідуванням користувачів вказаної соціально-орієнтованої мережі, у яких міститься символіка комуністичного тоталітарного режиму, тобто здійснив поширення символіки комуністичного тоталітарного режиму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як поширення комуністичного тоталітарного режиму, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.

Також ОСОБА_4 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники», використовуючи особистий обліковий запис з назвою « ОСОБА_6 », електронна адреса сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з ідеологічних мотивів, перебуваючи у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою персонального комп`ютера із встановленим у нього носієм інформації на твердих магнітних дисках S/N:4QEO3WVN, 09.05.2022 поширив, шляхом надання команди «рос: считает классным», яка автоматично розміщує дану публікацію на особистій сторінці користувача, публікацію невстановленого досудовим розслідуванням користувача облікового запису « ОСОБА_7 », що має вигляд текстово-графічного матеріалу, із зображенням організованої групи осіб (мітинг) та містить текст наступного змісту: «С праздником освобождённий Мелитополь!!! В Мелитопополе началось празднование Дня Победы - сотни людей вишли на улицы города, с портретами своих предков - героев и победоносними знаменами....», таким чином зробивши вказану публікацію доступною необмеженій кількості користувачів соціальної мережі «Одноклассники», чим здійснив поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, у формі фактичного твердження публічного характеру.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники», використовуючи особистий обліковий запис з назвою « ОСОБА_6 », електронна адреса сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно, з ідеологічних мотивів, перебуваючи у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою персонального комп`ютера із встановленим у нього носієм інформації на твердих магнітних дисках S/N:4QEO3WVN, 30.05.2022 поширив, шляхом надання команди «рос: считает классным», публікацію невстановленого досудовим розслідуванням користувача облікового запису « ОСОБА_8 », у якій міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації та 04.06.2022 поширив, шляхом надання команди «рос: считает классным», публікацію невстановленого досудовим розслідуванням користувача облікового запису « ОСОБА_9 », у якій міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, чим здійснив повторне поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування та збройної агресії російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як повторне поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, представників збройних формувань російської федерації, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

05.12.2023 між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-1, ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України і зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні, співпрацювати із стороною обвинувачення у викриті вчинених ним кримінальних правопорушень.

Сторони досягли порозуміння щодо призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-1, ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, у межах санкції статей, а саме:

- за ч. 1 ст. 436-1 КК України - 1 рік позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - 1 рік позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 436-2 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і норми КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-1, ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Заслухавши сторін угоди, які просять її затвердити, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом установлено наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-1, ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, які на підставі ст. 12 КК України є, відповідно, нетяжкими (ч. 1 ст. 436-1 та ч. 2 т. 436-2) та тяжким (ч. 3 ст. 436-2) злочинами. Дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб відсутні. ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині. Немає підстав вважати, що укладення цієї угоди не було добровільним.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання), підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Вирішуючи питання про відповідність узгодженої сторонами міри покарання вимогам кримінального закону, судом враховано, що покарання у виді позбавлення волі, відповідає санкції ч. 1 ст. 436-1, ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України та положенням Загальної частини цього Кодексу, а також ступеню тяжкості учинених правопорушень.

Разом з тим, загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Відтак, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу винного, який є похилого віку (84 роки), пенсіонером, на диспансерному обліку у лікаря нарколога з приводу наркотичної чи алкогольної залежності не перебуває, до лікаря психіатра за медичною допомогою не звертався, раніше не судимий, матеріальної шкоди правопорушенням не заподіяно, тому суд вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин (щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та відсутність обтяжуючої обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків

Отже, враховуючи відсутність установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, відповідність останньої іншим вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про затвердження вищевказаної угоди.

З огляду на вищевикладене, заслухавши думку учасників про можливість затвердження угоди, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 05.12.2023 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 необхідно затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешти на майно у даному кримінальному провадженні не накладались.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

У межах даного кримінального провадження проведено експертизу, витрати за результатами якої становлять 19 118, 40 гривень та у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави у повному обсязі.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 374, 468, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05.12.2023 між ОСОБА_4 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 в присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-1, ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України та призначити покарання у виді:

- за ч. 1 ст. 436-1 КК України - 1 рік позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - 1 рік позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 436-2 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк - 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 19 118 (дев`ятнадцять тисяч сто вісімнадцять) гривень 40 копійок.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ: носій інформації на твердих магнітних дисках залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення та на підставах, визначених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1