Справа № 367/9782/23
Провадження по справі № 1-кп/367/519/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0004650 від 10.11.2023р., по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапля Летичівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в сила 89 КК України, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Буча, Київська обл., українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в сила 89 КК України, РНОКПП: НОМЕР_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (тобто до 14 лютого 2023 року).

Встановлено, що 09.11.2023 приблизно о 00:15 год. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , проходячи повз другий під`їзд буд. АДРЕСА_4 , побачивши у вікні сходинкової площадки велосипед, у останніх виник злочинний умисел на його таємне викрадення.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 09.11.2023 о 00:40 год., за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , через незачинені вхідні двері, прибули до сходинкової площадки загального користування, що розташована між 4 та 5 поверхами другого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де потерпіла ОСОБА_6 зберігала належний їй велосипед марки «FORMULA».

Одразу після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці і в той же час, реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, не маючи згоди власника чи іншого законного користувача, за допомогою заздалегідь заготовлених 2 ручних пилок пошкодили тросовий замок, на якому був закріплений до решітки вікна велосипед марки «FORMULA» вартістю 6600 грн., та викотили його на вулицю.

У подальшому, ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 6600 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

В судовому засідані прокурор ОСОБА_3 , просила призначити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву в який просила справу слухати без її участі, зазначила про повернення викраденого майна.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та підтвердив обставини кримінального правопорушення, які описані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається, вказав, що зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не порушувати закон. Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Щодо призначення покарання підтримав думку прокурора. Зазначив, що потерпілим шкоду відшкодовано шляхом повернення усього майна.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та підтвердив обставини кримінального правопорушення, які описані в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається, вказав, що зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не порушувати закон. Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Щодо призначення покарання підтримав думку прокурора. Зазначив, що потерпілим шкоду відшкодовано шляхом повернення усього майна.

В обвинувальному акті зазначено, що цивільний позов не заявлений, шкоду відшкодовано в повному обсязі.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, після допиту обвинувачених, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебувають, про що свідчать: довідки лікарів, вимога щодо судимості та їх свідчення.

При призначенні покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України відповідно до статті 12 КК України, віднесене до тяжких злочинів.

Обставиною, яка згідно статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не встановлено.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачені визнали свою провину, щиро розкаялись, у потерпілої відсутні вимоги до обвинувачених, то суд вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 має бути призначене покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі, ближче до мінімального розміру.

Враховуючи щире каяття, відсутність вимог потерпілого до обвинувачених, те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з урахуванням особи винних та наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що їх перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання з застосуванням статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

В судовому засіданні прокурор долучив постанову про приєднання викрадених речей ОСОБА_7 до матеріалів кримінального провадження № 0004650 від 10.11.2023р. як речових доказів, які згідно розписок були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, матеріальна шкода, завдана потерпілій ОСОБА_6 в розмірі 6000 грн. 00коп. відшкодована шляхом повернення майна володільцю.

Речові докази а саме дві ручні пилки поверненні власнику ОСОБА_5 .

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 61, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х ва л и в:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Направити не пізніше наступного дня копію вироку учасникам судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1