УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

-головуючого судді ОСОБА_1

-при секретарі ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0002222, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, громадянку України, інвалід 2-ї групи з дитинства, не заміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі сторін та інших учасників кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4

-законного представника ОСОБА_3

-захисника ОСОБА_5

-фізичної особи, стосовно

якої вирішується питання ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до даного клопотання, ОСОБА_3 звинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке полягало в тому, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 затвердженим відповідно законом України №2402-ІХ від 24.02.2022 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 по теперішній час.

Так, 28.07.2023 року приблизно о 13:12 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 28/1, у приміщенні магазину «Сільпо» ТОВ «СІЛЬПО - ФУД», переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішила таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «СІЛЬПО - ФУД».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному вище магазині, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає та не завадить їй у вчиненні крадіжки, перебуваючи у торговому залі взяла з полиць вказаного вище магазину товар, а саме: балик Тульчин Ювілейний в/к в/г вагою 0, 615 г вартістю 178 грн. 86 коп.; сир Spomlek Старий Оледер вагою 0, 176 г вартістю 117 грн. 19 коп.; напій слабоалкогольний Shake Бора-Бора ємністю 0,5 л у кількості 2 штуки загальною вартістю 72 грн. 98 коп.; напій слабоалкогольний Shake Sexx on the beach ємністю 0,5 л у кількості 1 штука вартістю 36 грн. 49 коп.; пиво Grimbergen Double-Ambree темне ємністю 0,5 л у кількості 4 штуки загальною вартістю 166 грн. 63 коп.; желе мозаїка в упаковці вагою 0, 268 г вартістю 28 грн. 81 коп.; пиріг печінковий з грибами в упаковці вагою 0,352 г вартістю 73 грн. 04 коп.; бутерброд Премія Ролл з тунцем у кількості 3 штуки вартістю 132 грн. 48 коп., та помістила до рожевого рюкзаку, що був у ОСОБА_3 при собі.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі, таємно викрадене чуже майно, що належить ТОВ «СІЛЬПО - ФУД» зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд,чим завдала ТОВ «СІЛЬПО - ФУД» майнової шкоди на загальну суму 806 грн. 48 коп.

Крім цього, 30.07.2023 року приблизно о 19:43 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Чоколіський, 28/1, у приміщенні магазину «Сільпо» ТОВ «СІЛЬПО - ФУД», переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішила повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ТОВ «СІЛЬПО - ФУД».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному вище магазині, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за її діями нiхто не спостерігає та не завадить їй у вчиненні крадіжки, перебуваючи у торговому залi взяла з полиць вказаного вище магазину товар, а саме: напій слабоалкогольний Shake Бора-Бора ємністю 0,5 л у кількості 4 штуки загальною вартістю 145 грн. 97 коп.; пиво Grimbergen Blanche світле 0,5 л у кількості 2 штуки загальною вартістю 83 грн. 32 коп.; салат Ніжність в упаковці вагою 0,254 вартістю 56 грн. 94 коп.; зрази картопляні з капустою в упаковці вагою 0,236 г вартістю 41 грн. 10 коп.; печиво Богуславна Горішки вагою 0,274 г вартістю 56 грн. 86 коп., та помістила до рожевого рюкзаку, що був у гр. ОСОБА_3 при собі.

В подальшому, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, не сплативши його, направилась до виходу з даного магазину, тобто виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення крадіжки до кінця, але не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівниками служби охорони магазину «Сільпо» ТОВ «СІЛЬПО - ФУД».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального психіатричного закладу із звичайним наглядом, посилаючись на те, що на час вчинення інкримінованих діянь та на час внесення клопотання ОСОБА_3 за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого психіатричного закладу з звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання.

Захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечували.

Фізична особа, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані суду докази, суд приходить до наступного.

Так, розглядаючи питання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, суд виходить із положень статей 93, 94 КК України, статей 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи.

Вказані обставини не заперечували законний представник ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 .

Вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_3 доводиться доказами, які були надані прокурором та досліджені в судовому засіданні.

У відповідно до вимог статті 11 КК України, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» № 1096 від 24.10.2023р. вбачається, що ОСОБА_3 страждає на Шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, дисоціативний дефект особистості і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_3 на момент вчинення кримінальних правопорушень (28.07.2023р. та 30.07.2023р.), в скоєнні яких вона підозрюється, страждала на Шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, дисоціативний дефект особистості (F 20.0).

З урахуванням психічного стану ОСОБА_3 у теперішній час, потребує застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого психіатричного закладу з звичайним наглядом. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність є юридичною категорією, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК) належить виключно до компетенції суду.

У відповідності до частини 2 статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі статтею 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Враховуючи досліджені судом обставини справи та надані прокурором докази, а також наявність у ОСОБА_3 захворювання на Шизофренію параноїдну, безперервний перебіг, дисоціативний дефект особистості (F 20.0), що підтверджується висновком експерта, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на момент вчинення нею суспільно-небезпечного діяння не могла в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, отже ОСОБА_3 перебувала у стані неосудності, тому згідно статті 19 КК України вона не підлягає кримінальній відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК), суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи вищевикладене, суд враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_3 психічного захворювання, висновки судово-психіатричного експерта № 1096 від 24.10.2023р. про доцільність застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом в примусовому порядку, приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_3 саме зазначеного виду примусового заходу медичного характеру, у зв`язку з наявним в неї психічним захворюванням.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази:

- диски з наявними на ньому відеозаписами з камер відеоспостереження за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 28/1, суд вважає необхідним залишити в матеріалах кримінального провадження

- напій слабоалкогольний Shake Бора Бора, ємністю 0,5л. у кількості 4 шт., пиво Grimbergen Blanche, світле 0,5л. у кількості 2 шт., салат «ніжність» в упаковці, вагою 0,254г., зрази картопляні з капустою в упаковці, вагою 0,236г., печиво Богуславна Горішки, вагою 0,274г., які переданий на зберігання ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», суд вважає необхідним залишити потерпілому.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 100, 314, 368 - 372, 376, 503-513 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази:

- диски з наявними на ньому відеозаписами з камер відеоспостереження за адресою: м. Київ, бул. Чоколівський, 28/1 - залишити в матеріалах кримінального провадження

- напій слабоалкогольний Shake Бора Бора, ємністю 0,5л. у кількості 4 шт., пиво Grimbergen Blanche, світле 0,5л. у кількості 2 шт., салат «ніжність» в упаковці, вагою 0,254г., зрази картопляні з капустою в упаковці, вагою 0,236г., печиво Богуславна Горішки, вагою 0,274г., які переданий на зберігання ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» - залишити потерпілому.

Ухвала про застосування примусових заходів медичного характеру може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1