Справа № 472/504/22
Провадження №1-кп/472/27/23
УХВАЛА
про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду
14 грудня 2023 року смт Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5
(в режимі відеоконференції),
14 грудня 2023 року до суду надійшла заява від обвинуваченої ОСОБА_6 про неможливість особистої явки безпосередньо до суду через те, що вона хворіє і не може вільно пересуватись. Також раніше нею були надані медичні документи, відповідно до яких вона хворіє і не може з`явитись в судове засідання, а саме їй встановлено діагноз - функціональна недостатність суглобів ІІ ступеню, а тому вона не може вільно пересуватись.
14 грудня 2023 року до суду від Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області надійшли матеріали по виконанню ухвали суду про здійснення приводу, відповідно до яких виконати привід неможливо, не завдаючи при цьому шкоди здоров`ю обвинуваченої ОСОБА_6 , відібрані пояснення від сусідки ОСОБА_6 та її сестри, відповідно до яких останні підтверджують в поясненнях, що ОСОБА_6 дійсно хворіє і не може самостійно пересуватись за станом здоров`я. Також надана медична довідка, яка підтверджує, що ОСОБА_6 хворіє, на вулицю не виходить, а по квартирі пересувається лише за допомогою сторонніх предметів.
В зв`язку із вищевикладеним, з метою дотримання розумних строків розгляду та оперативності судового провадження, суд виніс на обговорення питання щодо проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції з обвинуваченою ОСОБА_6 .
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції з обвинуваченою ОСОБА_6 , оскільки відповідно до документів, наданих працівниками поліції по виконанню ухвали про здійснення приводу, та особисто ОСОБА_6 , в тому числі медичних документів, вбачається, що ОСОБА_6 дійсно хворіє, а примусово її доставити до суду без спричинення шкоди здоров`ю неможливо.
Захисник ОСОБА_4 просила суд провести судове засідання в режимі відеоконференції з обвинуваченою ОСОБА_6 , оскільки остання дійсно за станом свого здоров`я не зможе прибути безспосередньо до суду, так як не може самостійно пересуватись, і взагалі будь-яке пересування викликає в неї фізичний біль.
В судовому засідання представник потерпілого - адвокат ОСОБА_5 заперечувала щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції з обвинуваченою ОСОБА_6 , посилаючись на те, що матеріали справи не містять медичних документів, зокрема медичного висновку, який би дійсно підтверджував той факт, що ОСОБА_6 за станом свого здоров`я не може брати безпосередньо участь в судових засіданнях.
Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 ще на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022 продовжено ще на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022 продовжено на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022 продовжено ще на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022 продовжено ще на 90 діб, Указом Президента України від 06.02.2023 року №58/2023 продовжено ще на 90 діб, Указом Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 продовжено ще на 90 діб, Указом Президента України від 26.07.2023 року №451/2023 продовжено ще на 90 діб, і Указом Президента України від 06.11.2023 року №734/2023 продовжено ще на 90 діб.
Відповідно до п. 4 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року рекомендовано роз`яснювати громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції.
Слід зазначити, що проведення судового засідання у режимі відеоконференції є одним із видів участі особи в судовому засіданні, оскільки вона має можливість у режимі реального часу сприймати те, що відбувається під час судового розгляду, вчасно реагувати на будь-які слова чи дії учасників, висловлювати власну позицію, ставити запитання та користуватися усіма правами, передбаченими законом. Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в Постанові від 02 березня 2023 року, у справі №525/1207/20.
Суд вважає, що дослідження доказів в режимі відеоконференції з участю обвинуваченої ОСОБА_6 не призведе до порушення принципу безспосередності дослідження доказів, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Верховний Суд в Постанові від 24 листопада 2020 року, у справі №481/227/18, зазначає, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.
Тобто, принцип безспосередності дослідження доказів не буде порушено, якщо обвинувачена ОСОБА_6 , з огляду на її стан здоров`я, при дослідженні доказів буде брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки цей принцип стосується суду, адже саме суд досліджує докази, а обвинувачена та інші учасники подають ці докази суду.
Крім того, суду від обвинуваченої ОСОБА_6 та від працівників поліції надавались наступні медичні документи:
- медична довідка КНП "Веселинівський центр первинної медико-санітарної допомоги" за підписом заступника директора ОСОБА_7 та сімейного лікаря ОСОБА_8 №42/01-10 від 13.12.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_6 знаходиться на "Д" обліку у лікарні ЗП-СЛ з діагнозом: хронічний артрит, помірний, середньотяжка стадія з переважним ураженням суглобів стопи, колінних, гомілково-ступневих суглобів та суглобів пальців кисті та стоп з наявністю периферичних тофусів, порушення функцій опори суглобів і ходи ІІ ступеню; хвора оглядалась на дому, так як пересувається по квартирі за допомогою сторонніх предметів та не виходить на вулицю останні роки за станом здоров`я, потребує сторонньої допомоги;
- виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 28.09.2023 року та від 26.10.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_6 хворіє, а саме їй встановлено діагноз: хронічний подагричний артрит, стадія загострення з переважним ураженням суглобів стоп, колінних, гомілково-ступневих суглобів та суглобів пальців кисті та стоп з наявністю переферичних тофусів, гіпертонічна хвороба, функціональна недостатність суглобів ІІ ступеню.
Тобто, як обвинуваченою ОСОБА_6 , так і працівниками поліції в ході виконання ухвал суду про здійснення приводу, були надані медичні документи, які дійсно підтверджують, що ОСОБА_6 хворіє.
Також слід зазначити, що судом тричі постановлялись ухвали суду про привід обвинуваченої, і тричі ці ухвали суду не були виконані. Причиною невиконання цих ухвал про здійснення приводу працівники поліції зазначають - неможливість застосування до ОСОБА_6 фізичного впливу без завдання шкоди її здоров`ю. За таких обставин, суд не вбачає обґрунтованих підстав знову постановляти ухвалу суду про привід, оскільки це призведе лише до затягування розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги рекомендації Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з метою недопущення порушення права обвинуваченої ОСОБА_6 на участь в судовому засіданні, та з метою забезпечення оперативності судового провадження і дотримання розумних строків розгляду, з огляду на її стан здоров`я, суд вважає за можливе провести судове засідання з її участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 336, 369, 371, 372 КПК України, суд
Копію ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду негайно надіслати особі, яка братиме участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1