Справа № 353/1234/23
Провадження № 1-кп/353/125/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження № 0000141, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буківна Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжувався та діє на час притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

15.08.2023 року ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки, шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку зайшов на територію господарства, що по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 .

Після чого, знаходячись на території господарства ОСОБА_5 , ОСОБА_4 підійшов до піднавісу біля житлового будинку, де побачив дві ручні коси із дерев`яними ручками. В цей момент у нього виник умисел на їх таємне викрадення.

Реалізуючи свої злочинні наміри, користуючись тимчасовою відсутністю власника господарства і що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 взяв із піднавісу біля житлового будинку бувші у вжитку дві ручні коси з дерев`яними ручками, які належать ОСОБА_5 , вартістю 1750 грн.

Після цього ОСОБА_4 із викраденим майном місце вчинення злочину покинув та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1750 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та беззастережно, не заперечив та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті, вказавши на те, що він дійсно 15.08.2023 року через незачинену хвіртку зайшов на територію господарства, що по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , та підійшов до піднавісу біля житлового будинку. Там він побачив дві ручні коси із дерев`яними ручками та вирішив їх викрасти. Він взяв із піднавісу біля житлового будинку дві ручні коси з дерев`яними ручками та вийшов з ними з території господарства, та розпорядився ними на власний розсуд. Зазначені коси в подальшому він добровільно видав працівникам поліції.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, після вчинення кримінального правопорушення він потерпілому повністю відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки. Він розуміє, що вчинив неправильно, запевняє суд, що більше такого не повториться, просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_3 просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та з урахуванням всіх обставин справи призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України просив звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 рік. Просив стягнути з обвинуваченого на користь держави 1195,00 грн. процесуальних витрат за проведення експертизи, питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 у судових дебатах просив обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати. Вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, усі збитки йому відшкодовано.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке вчинив ОСОБА_4 , є тяжким злочином.

Суд враховує дані про особу винного, а саме те, що він не судимий, не працює, не одружений, негативно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, однак з 2001 року перебуває на обліку у лікаря нарколога (а.с. 56-68), негативно ставиться до вчиненого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, беззастережне визнання вини, повне відшкодування завданих збитків, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, від вчиненого кримінального правопорушення тяжких наслідків не наступило та те, що потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді, складеної Івано-Франківським районним сектором № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, від 18.12.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається високий рівень ризику ймовірності вчинення ним повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства та окремих осіб. На думку органу пробації, виконання обвинуваченим покарання у громаді можливе у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенствного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, відносно обвинуваченого. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на нього обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги фактичні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, беззастережне визнання вини, повне відшкодування завданих збитків, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, від вчиненого кримінального правопорушення тяжких наслідків не наступило, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого, який просить обвинуваченого суворо не карати, позицію сторін кримінального провадження, висловлену у судових дебатах щодо міри покарання обвинуваченому, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбуття покарання у виді позбавлення волі, а тому на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування такого покарання з випробовуванням, встановивши необхідний іспитовий строк та відповідні обов`язки з числа передбачених ст. 76 КК України.

Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідки експертної установи.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання щодо обрання та зміни запобіжного заходу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання 5 (П`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання у виді 5 (П`яти) років позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 (Один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: дві ручні коси із дерев`яними ручками, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити йому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1195 (Одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» № СЕ-19/109-23/9709-ТВ від 22.08.2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_6