Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7289/23
Номер провадження 1-в/711/122/23
УХВАЛА

28 листопада 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Черкаси клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , судимого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи його наступним. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2023 року засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 16.05.2023, початок строку покарання розпочався 27.08.2020 р. і закінчується 27.09.2024 р. За період відбування покарання в місцях позбавлення волі він характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має два заохочення правами начальника установи, не має дисциплінарних стягнень, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, у відношенні до засуджених неконфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається. Просить звільнити його від відбуття призначеного покарання умовно-достроково.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив звільнити його від призначеного покарання умовно-достроково.

Захиник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого ОСОБА_5 та просив його задовольнити.

Представник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, має 2 заохочення за виконання обов`язків чергового по камері, стягнень не має. Вважає, що можливо звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання умовно-достроково.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Нарядом Департаменту з питань виконання покарань про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк ОСОБА_5 визначений вид установи виконання покарань 6 (середній рівень безпеки для чоловіків, вперше засуджених до позбавлення волі), згідно якого його необхідно було направити для відбування покарання до ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». Але ухвалою Соснівського районного суд м. Черкаси від 27.06.2023 ОСОБА_5 тимчасово залишений в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами справи. За період знаходження його в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» заохочувався лише 2 рази за виконання обов`язків чергового по камері, хоча дотримуватися порядку в камері він повинен відповідно до норм КВК України. Крім того, із засудженим не проводилась соціально-виховна робота, участь в заходах якої враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення. Також, засуджений ОСОБА_5 офіційно не залучався до праці, бо відсутні відповідні документи в особовій справі. Вважає, що вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого є передчасним. Тому просить відмовити в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вислухавши засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з вимогами ч.1 та п.1 ч.2 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема пунктом 2 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно ч.2 ст.50 КК України кримінальне покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;.

Таким чином, підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів:

- доведення засудженим свого виправлення через сумлінну поведінку і ставлення до праці (ч.2 ст.81 КК)

- фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч.3 ст.81 КК).

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.

Положеннями ч.1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбанням спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від уживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий 27.08.2020 року згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.03.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно характеристики від 16.11.2023, засуджений ОСОБА_5 прибув в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» 31.08.2020 року. Ухвалою Соснівського районного суд м. Черкаси від 27.06.2023 тимчасово залишений в ДУ «Черкаський СІЗО» для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи. За час перебування в установі характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Мав 2 заохочення за зразкове виконання обов`язків чергового по камері, стягнень не мав. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені Законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує соціальні зв`язки з рідними телефонних дзвінків та отримання передач.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені крім іншого ще зобов`язані утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням та виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії.

Для досягнення мети виправлення і ресоціалізації засуджених до позбавлення волі з ними повинна проводитись соціально-виховна робота, яка спрямована на формування та закріплення в засуджених прагнення до заняття суспільно корисною діяльністю, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законів та інших прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення їх загальноосвітнього і культурного рівнів (ст. 123 КВК України).

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення суди повинні перевіряти сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого протягом усього строку відбування покарання, адже висновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту, коли строк добігає кінця, після чого можливе дострокове звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

При вирішенні клопотання, суд виходить з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого особи є правом, а не обов`язком суду.

Факт підтримання рівних взаємовідносин з іншими засудженими, адекватність реагування на критику в свою адресу та дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом не є достатньою правовою підставою для безумовного застосування положень ст.81 КК України та звільнення засудженого від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 має неповнолітню дитину, характеризується позитивно. Разом із тим, відсутність стягнень можливо розцінювати, як те, що засуджений став на шлях виправлення, але він має лише два заохочення за останні шість місяців, які винесені йому за виконання обов`язків чергового по камері, що прямо передбачено нормами ст. 107 КВК України. Крім того, із засудженим не проводилась соціально-виховна робота, участь в заходах якої враховується при визначенні ступеня його виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення та засуджений не залучався до праці.

Встановлені дані свідчать про те, що засуджений хоча і став на шлях виправлення, але не виправився раніше визначеного йому вироком суду строку, і до нього в даний час неможливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.537, 539, 369-372 КПК України, ст.81 КК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 01.12.2023 року о 12.30 год.

Суддя: ОСОБА_1