Дата документу 16.02.2024Справа № 554/1536/24
Провадження № 1-кс/554/2434/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчого слідчого відділення Відділення № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від «14» лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтава Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14 лютого 2024 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_4 разом і іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, знаходячись на відкритій ділянці місцевості скверу розташованого на станції «Полтава-Південна», за адресою: місто Полтава, площа Слави, 1, маючи спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи, що їх протиправні дії мають відкритий характер, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей момент сидів на лавочці.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння здійснив спробу заволодіти мобільним телефоном торгової марки «XIAOMI» моделі «REDMI-22126RN91Y», в корпусі сірого кольору, вартістю 5500 (п`ять тисяч п`ятсот), який знаходився в потерпілого ОСОБА_7 в руках, однак останній здійснив опір, в результаті чого в результаті боротьби разом з ОСОБА_4 втративши рівновагу впалу на поверхню землі.

Далі, невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою подолання опору потерпілим нанесла останньому близько п`яти ударів ногою по тулубу та голові, а ОСОБА_4 користуючись цим, шляхом ривка вихопив з руки потерпілого вищевказаний мобільний телефон.

Після чого ОСОБА_4 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою та викраденим майно, власником якого є потерпілий ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

14 лютого 2024 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України.

15 лютого 2024 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Крім того, у провадженні слідчого відділення Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000545 від 19 жовтня 2023 року, в якому 14 лютого 2024 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Окрім того, при винесенні вказаного клопотання сторона обвинувачення наголошує на наявність підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України підозрюваним ОСОБА_4 , що є підставою для застосування запобіжного заходу, а також на наявність наступних обставин, які враховувалися при його винесенні, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років;

-вік та стан здоров`я підозрюваного;

-майновий стан підозрюваного, який ніде офіційно не працює.

Окрім того, під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, а саме:

-підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінального правопорушення, порушення встановленню обставин по кримінальному провадженні та розумності строків проведення досудового розслідування та у подальшому розгляду кримінального провадження, оскільки розуміє про тяжкість покарання, передбаченого санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків, потерпілого, викриття останніх, по кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, у проведенні наступних слідчих дій з метою встановлення всіх обставин по останньому.

Крім того, встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання свідків, які ще не допитані безпосередньо в суді у кримінальному провадженні.

Про можливість незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні свідчить також і насильницький характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Враховуючи вищезазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

- особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не можна застосувати враховуючи особу підозрюваного, наявні ризики та тяжкість вчиненого;

- особиста порука не можливо застосувати, оскільки жодна особа, яка б заслуговувала на відповідну довіру, не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від нього самого не надходило;

- застава не можливо застосувати оскільки, злочин, вчинено із застосуванням насильства. Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків. Крім того, ОСОБА_4 зловживає алкоголем, то його неконтрольована повіденка може бути небезпечною для оточуючих.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, а також безперешкодного завершення в розумні строки досудового розслідування і запобігання реалізації передбачених ст. 177 КПК України ризиків слідчий прохав обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та адвокат в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

14 лютого 2024 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України.

15 лютого 2024 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: через усвідомлення втрати свободи, за скоєння ним злочину підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків, кримінального правопорушення; крім того слідчий суддя бере до уваги те, що останній, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що в клопотанні слідчого в повному обсязі необґрунтована неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання встановлених ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зокрема, у клопотанні слідчий в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу посилається на тяжкість та характер інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному чи обвинуваченому у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01.06.2006 Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Сам по собі характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, також не є підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та спростувати доводи сторони захисту.

Слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання та навчання.

Зазначені обставини значно зменшують існування встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначено у клопотанні, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 статті 194 КПК України.

З урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених даних щодо особи підозрюваного, які значно зменшують існування встановлених ризиків, слідчий суддя вважає можливим до ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання названих вище ризиків.

Керуючись вимогами ст. ст. 181, 184, 194, 195 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до органів слідства та суду за кожним викликом;

2) не відлучатися за межі місця проживання з м. Полтави без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю проведення слідчих дій за його участю;

3) утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками по кримінальному провадженню;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1