Справа № 539/1700/23
Провадження № 1-кп/539/218/2023
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2023 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
суд, -
14 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, строк дії воєнногостану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб; указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб; указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб; указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Після цього, указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
11.02.2023, в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив крадіжку чужого майна за наступних обставин.
Продовжуючи свої дії, обвинувачений завантажив незаконно розпиляну дров`яну деревину до вищевказаного мікроавтобуса, після чого розпорядився нею за власним розсудом, поїхавши із місця вчинення злочину, здійснивши тим самим її крадіжку.
Цього ж дня, о 12.00 год. на блокпосту, розташованому на 208 км автотраси Київ-Харків-Довжанський, працівниками поліції було зупинено мікроавтобус «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який перевозив викрадену дров`яну деревину непромислового використання твердої породи ясен, об`ємом 2,5858 кубічних метрів, належну Лубенській об`єднаній територіальній громаді.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/3923 ТВ від 02.03.2023, ринкова вартість зазначеної деревини становить 1954,79 грн.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав, та пояснив, що 11.02.2023 він збирав дрова в лісопосадці, щоб завести на блокпост для обігріва осіб Добровольчого формування територіальної громади, так як і раніше займався привозом дров. В цей день попросив знайомого ОСОБА_6 допомогти пиляти дрова та разом з ним на Газелі приїхали до лісосмуги. Місце збору деревини він самостійно обирав. Вони розпилювали те, що лежало на землі. Коли вже з дровами їхали по трасі, їх зупинили працівники поліції. Проте він не знав, що треба отримувати дозвіл для розпилювання та збору падалишніх дерев. Вважає, що крадіжку не вчиняв, ніякої вигоди для себе не мав, але згоден, що порушив правила збору деревини.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , також вважав, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а тому просить суд ухвалити виправдувальний вирок та закрити кримінальне провадження.
Не дивлячись на те, що обвинувачений не визнав свою вину, його вина підтверджується усіма зібраними та дослідженими судом доказами.
Так, із протоколу огляду від 11.02.2023 вбачається, що на блокпосту, розташованому на 208 км автотраси Київ-Харків-Довжанський, в зупиненому мікроавтобусі «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходилась суха дров`яна деревина, а також бензопила «Treszer TRS5». При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 надав накладну № 1 від 01.11.2022 р., видану ФОП ОСОБА_7 , в якій містились дані, що не відповідали наявній деревині (арк.спр.44-53).
В ході огляду 11.02.2023 ділянки місцевості між с. Тернівщина та с. Суха Солониця обвинувачений ОСОБА_3 показав лісосмугу та місце, де він розпиляв гілки та стовбури сухих дерев (арк.спр.54-63).
Із протоколу огляду від 17.02.2023 вбачається, що на вищевказаному блокпосту за участі обвинуваченого, його захисника та свідка ОСОБА_8 була оглянута деревина, встановлено сортимент та складений її обмір (арк.спр.68-70).
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/3923 ТВ від 02.03.2023 ринкова вартість деревини дров`яної непромислового використання, твердої породи ясен, об`ємом 2,5857 куб. м, становить 1954,79 грн.(арк.спр.78-82).
Згідно відповіді Лубенської міської ради від 21.02.2023 підтверджується, що дозвіл на збір (спилювання) сухої деревини у вищевказаній лісосмузі ОСОБА_3 виконавчим комітетом Лубенської міської ради не надавався (арк.спр.88).
Квитанцією № 25-15419259/С 25-15419259 від 25.04.2023 підтверджується оплата ОСОБА_3 1955,0 грн. за заподіяну шкоду (арк.спр.91).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 18.04.2023, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника з метою перевірки і уточнення відомостей про обставини вчиненого кримінального правопорушення, учасники слідчої дії через рихлість та вологість ґрунту не мали можливості доїхати до зазначеної ОСОБА_3 лісосмуги (арк.спр.119-122).
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він у складі командира групи ДФТГ № 1 знаходився на блокпосту 208 км автотраси Київ-Харків-Довжанський та бачив, як працівники поліції описували автомобіль Газель, за кермом якого перебував ОСОБА_3 , разом з ним був ще один чоловік. Він знає обвинуваченого з грудня 2022 р., той дуже допомагав на блокпосту, неодноразово привозив туди для обігріву суху падалишню деревину, яку збирав по посадках. Він особисто бачив, коли затримали ОСОБА_3 , що автомобіль Газель наполовину був заповнений деревиною різного діаметру. Чи був у обвинуваченого дозвіл на збір деревини, йому не відомо.
Свідок ОСОБА_8 , провідний інженер філії Миргородського лісового господарства, суду пояснив, що 17.02.2023 р. він разом із слідчим, перебуваючи на блокпосту, брав участь у огляді деревини, що знаходилась в автомобілі «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_2 , складав її обмір. Це була дров`яна суха деревина, розпиляні стовбури мали різний діаметр. Також пояснив, що збір деревини за межами населеного пункту дозволяється за наявності спеціального дозволу.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що вранці 11.02.2023 р. ОСОБА_3 попросив його допомогти збирати гілки в лісопосадці за межами м. Лубни. У ОСОБА_11 була бензопила, якою він розпилював ту деревину, що вже лежала на землі, а він допомагав складати дрова в автомобіль. Чи були у ОСОБА_3 будь-які документи (дозволи), йому не відомо. По дорозі їх зупинили працівники поліції та викликали слідчо-оперативну групу.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що він перебував на посаді начальника ДФТГ № 1 та йому відомо про те, що обвинувачений возив дрова для обігріва на блокпост, проте їх походження йому не відомо. Оскільки добровольче формування не є юридичною особою, то жодних договірних відносин вони з ОСОБА_3 не мали та не зверталися до міської ради за отриманням дозволу на збір деревини. Чи був такий дозвіл у обвинуваченого, йому не відомо.
Свідок ОСОБА_13 пояснив в суді, що він є працівником поліції та спільно з напарником ОСОБА_14 11.02.2023 р. на автодорозі Лубни-Миргород зупиняли автомобіль Газель під керуванням ОСОБА_3 , де був ще інший пасажир. ОСОБА_3 пояснив, що випиляв деревину та перевозив її додому. Пасажир також повідомив, що пиляли і збирали дрова. На бензопилі мались сліди у вигляді свіжої тирси. Для перевірки цих обставин вони викликали слідчо-оперативну групу. Документів для перевозки деревини ОСОБА_3 не мав та пред`явив слідчому якийсь старий документ.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона обіймає посаду старости Вовчицького старостинського округу. Особисто ОСОБА_3 вона не знає. До старостату за дозволом на збір чи на вирубку деревини обвинувачений не звертався. Проте на прийняття рішення щодо надання такого дозволу уповноважена Лубенська міська рада, а не старостат.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що обіймає посаду командира підрозділу Оріхівка ДФТГ № 1. Вранці 11.02.2023 р. його підлеглі мали заступати на пост в с. Засуллі, проте на блокпосту не було дров. Йому надали номер телефону ОСОБА_3 , який займався привозом деревини. Він зателефонував тому та попросив привезти дрова. В той день працівники поліції на блокпосту здійснювали оформлення матеріалів відносно ОСОБА_3 .. Всередину автомобіля Газель він не дивився, будь-які документи з ОСОБА_3 не складали. Походження тих дров йому не відомо.
Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази суд визнає належними, так як вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок, вони приймаються судом для обґрунтування вироку за кримінальним провадженням.
Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.
Суд вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Стосовно показань обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що у нього був відсутній особистий корисливий мотив на заволодіння дров`яною продукцією, судом зазначається наступне.
У справі № 404/3767/20, провадження № 51-1375км22, Верховний Суд в ухвалі від 16.08.2022 наводить висновки, що мотивом вчинення злочину є внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого.
Разом з тим, у кримінально-правовому розумінні, корисливий мотив являє собою прагнення, спонукання особи до незаконного збагачення (як свого, так і третіх осіб) за рахунок вчинення протиправних дій у відношенні до інших осіб, суспільства або держави.
У випадку звернення винним чужого майна на свою користь або на користь третіх осіб слід констатувати наявність у діях винного корисливої мети, яку, власне, самим фактом звернення майна винний і досягає. Однак досягнення такої мети не обов`язково поєднується з наявністю в діях винного корисливого мотиву. Винний, переслідуючи мету звернення майна на користь інших осіб, може керуватися альтруїстичними мотивами.
У диспозиції статті 185 КК України відсутня вказівка на такі обов`язкові ознаки суб`єктивної сторони крадіжки як корисливі мотив і мета, а крадіжка вважається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпоряджатися і користуватися ним. Мотиви, які спонукали особу до крадіжки, можуть бути різними і від них склад кримінального правопорушення не змінюється, оскільки крадіжка залишається крадіжкою незалежно від того, чи винний діяв для власного збагачення, мотивів помсти, благочинної діяльності та інших мотивів.
Таким чином, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого мається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого умисного злочину та відповідно до розділу VI Особливої частини КК України є кримінальним правопорушенням проти власності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.
Згідно відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має постійне місце проживання, утриманців не має, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до досудової доповіді органу з питань пробації рівень небезпечності ОСОБА_3 для суспільства становить середній рівень.
Таким чином, суд, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 , його особи, дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, призначивши покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75-78 КК України.
Призначення покарання в такий спосіб є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов в ході судового розгляду не пред`являвся у зв`язку з відшкодуванням заподіяної шкоди.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України, а саме: мікроавтобус «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_2 , залишити в розпорядженні ОСОБА_3 , а стосовно сортименту сухої дров`яної деревини непромислового використання твердої породи ясен, об`ємом 2,5858 кубічних метрів, що знаходиться на майданчику для зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, та бензопили марки «Treszer TRS5», із серійним номером НОМЕР_3 , яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, - на підставі ч.ч.1,2 ст.96-1, ч.9 ст.100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст.124 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Згідно зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ст.96-1 КК України, ст.100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави речові докази у кримінальному провадженні:
суху дров`яну деревину непромислового використання твердої породи ясен, об`ємом 2,5858 кубічних метрів, що знаходиться на майданчику для зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, та бензопилу марки «Treszer TRS5», із серійним номером НОМЕР_3 , яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області.
Речовий доказ: мікроавтобус «ГАЗ 2705», д.н.з. НОМЕР_2 , -залишити в розпорядженні ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта з проведення товарознавчої експертизи№ СЕ-19/117-23/3923 ТВ від 02.03.2023 в розмірі 755,12 грн.
Арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.02.2023 на тимчасово вилучене майно, - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1