Справа № 591/5474/23
Провадження № 1-кп/591/200/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перевіривши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Суми обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні 0001490 від 07.05.2023 року з угодою про примирення відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 як старший солдат запасу, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Від Окружної прокуратури м.Суми до Зарічного районного суду м.Суми надійшов вказаний обвинувальний акт та ухвалою суду призначено підготовче провадження.

В підготовчому судовому засіданні захисник, обвинувачений та потерпілий просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор заперечив проти затвердження угоди, оскільки узгоджене основне покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а узгоджене додаткове покарання не відповідає вимогам кримінального закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Потерпілий ОСОБА_4 підтримав затвердження угоди про примирення.

Крім того, з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним; вид та міру покарання, яке буде призначено йому у разі затвердження угоди судом та на яке він погодився; наслідки невиконання угоди.

Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Водночас, узгоджуючи покарання, сторони дійшли згоди про застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті/частини статті КК України з призначенням додаткового покарання позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому, з яких мотивів та підставі якої норми закону сторони узгодили обов`язкове додаткове покарання нижче нижчої межі, вказаної в санкції частини 1 ст. 286-1КК України в угоді не вказано.

Натомість з аналізу частин 1 та 2 ст. 69 КК України вбачається, що ч.1 ст. 69 КК України застосовується лише до основного покарання, а згідно ч.2 ст. 69 КК України додаткове покарання може судом не призначатися за наявності підстав, вказаних у ч.1 ст. 69 та за наявності умов, вказаних у ч.2 ст. 69 КК України. Отже призначення судом додаткового покарання на підставі ч.1 ст. 69 КК України, зокрема призначити додаткове покарання нижче нижчої межі, вказаної в санкції статті, не передбачено кримінальним законом.

З огляду на вищевикладене, узгоджене покарання не відповідає вимогам закону, зокрема ст. 69 КК України.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, а також у разі, якщо її умови не відповідають інтересам суспільства.

За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, суперечать вимогам закону в частині узгодженого сторонами додаткового покарання, суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні.

Крім того, судом не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 2-4 ч.3 ст.314 КПК України, тому необхідно призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , викликавши учасників в судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 473, 474, 314-317 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 09.11.2023, укладеної між потерпілим та обвинуваченим.

Призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні 0001490 від 07.05.2023 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, яке відбудеться 05 березня 2024 року о 15 год. 00 хв., з викликом учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1