КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Держаного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17 серпня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Держаного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17 серпня 2023 року залишено без задоволення

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що заява ОСОБА_5 від 17 серпня 2023 року не містить жодних фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій, а містить лише думку та твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення, така заява не може вважатись заявою про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення вказаних відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 вересня 2023 року, зобов`язати відповідальну особу ДБР внести відомості до ЄРДР за його заявою до ДБР від 17 серпня 2023 року про вчинення Генеральним прокурором України Офісу ГПУ ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, та видати ОСОБА_5 витяг з ЄРДР про внесення відомостей за його заявою від 17 серпня 2023 року.

Апелянт вказує на те, що всі заяви громадян про вчиненні кримінальні правопорушення мають вноситись до ЄРДР згідно зі ст.ст. 60, 214 КПК України, а заявнику має бути наданий витяг з ЄРДР.

Окрім того, апелянт зазначає, що саме кримінальне провадження може бути в подальшому закрите за вмотивованою постановою слідчого, яка також може бути оскаржена до суду.

Апелянт вважає, що невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою це порушення Конституції України, якою передбачено його право на захист, а у випадку якщо його звинувачення, викладене у заяві до ДБР виявиться неправдивими або недостовірними, то в такому випадку до нього можуть бути застосовані заходи правового характеру за подання такої інформації.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 17 серпня 2023 року подав до Державного бюро розслідувань заяву, в якій просив зобов`язати відповідальну особу ДБР внести відомості до ЄРДР про вчинення Генеральним прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

Однак відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 не були внесені, у зв`язку з чим він звернувся із скаргою до суду, у якій просив зобов`язати відповідальну особу ДБР внести відомості до ЄРДР про вчинення Генеральним прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що викладені у заяві ОСОБА_5 від 17 серпня 2023 року відомості не містять жодних фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій, а містить лише думку та твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення, а тому така заява не може вважатись заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, слідчий суддя виходив з того, що реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомлення, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Висновок, викладений в ухвалі слідчого судді про те, що заява ОСОБА_5 від 17 серпня 2023 року не містить жодних фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій, а містить лише думку та твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам провадження, та є, на думку колегії суддів, обґрунтованим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Оскільки у заяві ОСОБА_5 не наведено обставин, які б дійсно свідчили про ознаки злочину та підтвердили реальність подій, на існування яких посилався заявник, то це не давало підстав для виникнення обов`язку внесення до ЄРДР відомостей за такою заявою відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що всі заяви громадян про вчинення кримінального правопорушення мають вноситись до ЄРДР навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, з подальшим закриттям кримінального провадження є безпідставними, оскільки суперечать вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України, якою передбачено внесення до ЄРДР відомостей лише за наявності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що хоч кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою, тобто не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа і її подання на до ДБР не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою адвоката ОСОБА_7 та підстав для її скасування не убачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Держаного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17 серпня 2023 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 757/36748/23-к

Провадження №11-сс/824/5956/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач ОСОБА_1