У Х В А Л А

20 жовтня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

В с т а н о в и в:

Слідчий Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 , будучи судимим вироком Рівненського міського суду від 08.06.2023 за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинивши нові, умисні кримінальні правопорушення за наступних фактичних обставин.

Так, ОСОБА_5 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», яку 08.08.2023, близько 18 год. 30 хв., перебуваючи на території АЗС «АВІАС ПЛЮС», що по вул. Будівельників, 11, в м. Рівне, в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_7 за 2000 грн. у поліетиленовому зіп-пакетику у формі кристалічної речовини білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-23/8735-НЗПРАП від 07.09.2023 в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін, масою 0,0684 г., обіг якої обмежено відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», яку 19.10.2023, близько 17 год. 27 хв., перебуваючи на території АЗС «АВІАС ПЛЮС», що по вул. Будівельників, 11, в м. Рівне, в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_7 за 1500 грн. у поліетиленовому зіп-пакетику у формі світлої кристалічної речовини з рожевим відтінком, яка ззовні схожа на психотропну речовину «метамфетамін».

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно, передбачений ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду грошей від 08.08.2023;

- протоколом огляду покупця від 08.08.2023;

- протоколом вилучення від 08.08.2023;

- висновком експерта №СЕ-19/118-23/8735-НЗПРАП від 07.09.2023;

- протоколом огляду покупця від 16.10.2023;

- протоколом огляду грошей від 16.10.2023;

- протоколом огляду покупця від 19.10.2023;

- протоколом вилучення від 19.10.2023;

- протокол затримання від 19.10.2023;

- повідомлення про підозру від 20.10.2023;

- іншим матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання ризикам, а саме:

- може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а саме: ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинені злочини, санкція з яких за ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. У зв`язку з цим, беручи також до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість злочину, застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою повністю відповідає тяжкості вчиненого ним злочинів та є необхідним для того, щоб запобігти спробам останнього переховуватися від суду та слідства.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу не встановлено.

незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки судом будуть братися до уваги лише показання, дані лише під час судового розгляду і є всі підстави вважати, що у випадку застосування до останнього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 буде чинити тиск на свідків для зміни показів останніх, або відмови від дачі них.

- може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а саме перешкоджати шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки наведені вище факти у своїй сукупності та логічності свідчать про це.

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 , будучи судимим вироком Рівненського міського суду від 08.06.2023 за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нові, умисні, корисливі злочини, що свідчить про злочинну спрямованість дій підозрюваного і свідчить про наявність вказаного ризику.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного ОСОБА_5 , а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо клопотання, просили суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт. Оскільки він має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання та роботи, отже має міцні соціальні зв`язки. Також доглядає за батьками пенсіонерами, оскільки батько переніс інсульт. Крім того, уникати слідства і суду чи вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі. Вважають, що ризики на які вказує сторона обвинувачення є надуманими.

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001967 від 04.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

20.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання та роботи, отже має міцні соціальні зв`язки. Також доглядає за батьками пенсіонерами, які хворіють. Тому слідчим не доведено наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, чи вчиняти інші злочини.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 20 грудня 2023 року включно.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 20 грудня 2023 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання слідчому СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 .

В частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1