печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, об`єднаному з кримінальним провадженням №0000599, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000004 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, об`єднане з кримінальним провадженням №0000599 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 26.09.2023 продовжено до 25.11.2023 включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченим вказаного запобіжного заходу, не відпали. Зокрема, ризик переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності ґрунтується на тому, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Окрім того, вказаний ризик ОСОБА_8 вже реалізовано, оскільки обвинувачений переховувався на стадії досудового розслідування, не з`являвся на виклики за повістками, змінив відомі засоби зв`язку, а саме: номер телефону та адресу проживання. Крім того, останній після надходження йому повідомлення про підозру на адресу реєстрації намагався з метою ухилення від кримінальної відповідальності мобілізуватись для служби в ЗСУ. Доводи обвинуваченого щодо неявки до слідчого у зв`язку з призовом по мобілізації є неспроможними, оскільки він з`явився до місцевого ТЦК та СП вже після надходження письмового повідомлення про підозру на адресу реєстрації, що підтверджується записом у його військовому квитку. За вказаних обставин постановою слідчого Печерського УП від 27.03.2023 ОСОБА_8 був оголошений в державний розшук, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 31.03.2023 (судова справа №757/12516/23-к) постановлено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_8 , якого у подальшому було затримано на підставі вказаної ухвали та обрано останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, ризик переховування ОСОБА_6 загострює той факт, що згідно висунутого обвинувачення, останній з місця події втік, не має жодних міцних соціальних зв`язків, підтвердженого фактичного місця проживання на території України, що підсилює ризики переховування. Також ризик переховування може бути актуалізований з огляду на тимчасову окупацію низки території України та у разі виїзду буде унеможливлене виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого наявний, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Також існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений демонструє безконтрольну агресивну поведінку, раніше засуджувався Шевченківським районним судом м. Києва до покарання у вигляді громадських робіт на 80 годин, які не відбув, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Згідно відомостей ЄДРСР вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2023 ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. До того ж на даний час на розгляді Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0002264 від 15.12.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_6 , у якому він набув статус обвинуваченого, що також свідчить про стійку схильність до рецидивної злочинної діяльності підозрюваного. Ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення наявний, оскільки останній хоч і в силу ст. 89 КК України є не судимим, проте раніше засуджувався за вчинення злочинів із застосуванням насильства, а саме за ч. 2 ст. 187 КК України, у нього відсутні законне джерело доходів, міцні соціальні зв`язки та згідно матеріалів досудового розслідування інкримінований йому злочин вчинено із застосуванням насильства, що дає підстави вважати що під дією більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 може продовжувати злочинну діяльність. Крім того, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинувачених останні можуть продовжити злочинну діяльність відносно потерпілого. З урахуванням наведеного, просить продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки інкримінований злочин вчинено із застосуванням насильства.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що останній не ухилявся від кримінальної відповідальності та не має такого наміру, натомість він проходив службу в ЗСУ в начальному таборі, що навпаки є пом`якшуючою обставиною. Крім того, звернув увагу, що особу можуть бути мобілізованими і під час перебування в СІЗО, що є підставою для зміни запобіжного заходу. Також обвинувачений має повну сім`ю, кожен член якої має досить серйозні захворювання, займався волонтерською діяльністю та позитивно характеризується від центру волонтерів. Захисник, з огляду на тривалість застосування запобіжного заходу, те, що ризики постійно зменшуються, нових ризиків сторона обвинувачення не наводить, просить відмовити у задоволенні клопотання та змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, зокрема на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність в цьому необхідності, оскільки ОСОБА_6 вже відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Дарницького районного суду м. Києва.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про місце, дату та час проведення судового засідання у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України. Поряд з тим, потерпілий неодноразово направляв на адресу суду заяви, в яких просив проводити судове засідання без його участі, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_8 підтримує.

Судом, з урахуванням думки учасників провадження, належного повідомлення потерпілого ОСОБА_10 про місце, дату та час проведення судового засідання, попередні направлення ним заяв про проведення судового засідання за його відсутності, неповідомлення ним про причини неприбуття та не направлення заяви про відкладення судового засідання, визнано можливим провести судове засідання у відсутність потерпілого.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованого злочину та суворості покарання, що може бути застосовано до обвинуваченого у разі визнання його винуватим (так, санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років), інкримінування вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, особу обвинуваченого, щодо якого відсутні дані щодо наявності легального джерела доходу, зайняття суспільно корисною працею, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, зокрема вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19.11.2021 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до 80 годин громадських робіт, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2023 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, а також наявність на розгляді Подільського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КПК України. З урахуванням зазначених обставин суд вважає наявним існування таких ризиків, як можливість переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Серед іншого, суд вбачає наявність існування ризиків впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки станом на теперішній час вони судом не допитані. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймає під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Отже, за таких обставин ризик впливу на потерпілого, свідків існує на стадії судового провадження до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від останніх та дослідження їх судом.

Доводи сторони захисту таких висновків не спростовують, оскільки даних щодо набрання вироком Дарницького районного суду м. Києва від 16.05.2023 законної сили та відповідно відбування ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, та з урахуванням інкримінованого злочину, який є тяжким та вчинений із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину. Так, санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, у разі визнання його винним, з метою його уникнення, може переховуватись від суду.

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , ухилення останнього від явки до органу досудового розслідування та залишення ним відомого місця проживання, у зв`язку із чим постановою слідчого Печерського УП від 27.03.2023 ОСОБА_8 оголошено в державний розшук, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2023 у справі №757/12516/23-к надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 , та його у подальшому затримано на підставі вказаної ухвали та обрано останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду. Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. При цьому незадовільний стан здоров`я членів родини обвинуваченого, наявність у них інвалідності, з урахуванням наведених вище факторів, не зменшують існування зазначеного ризику.

З огляду на пояснення прокурора, доводи сторони захисту щодо неявки обвинуваченого до слідчого у зв`язку з призовом по мобілізації є неспроможними, оскільки він з`явився до місцевого ТЦК та СП вже після надходження письмового повідомлення про підозру на адресу реєстрації, що підтверджується записом у його військовому квитку.

Серед іншого, суд вбачає наявним існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки станом на теперішній час вони судом не допитані, натомість ОСОБА_8 володіє їхніми анкетними даними, у зв`язку з чим, перебуваючи на волі, може схиляти вказаних осіб, яким відомі обставини вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймає під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Отже, за таких обставин ризик впливу на потерпілих, свідків існує на стадії судового провадження до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від останніх та дослідження їх судом.

Отже, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, в тому числі у вигляді домашнього арешту, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому суд вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження до ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту не спростовують обґрунтованості необхідності та виправданості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує також положення ст. ст. 182, 183 КПК України та вважає, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину, який є тяжким та вчинений із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення ОСОБА_8 розміру застави.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити до 06 січня 2024 року включно застосований до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Продовжити до 06 січня 2024 року включно застосований до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1