Справа № 308/8617/14-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників апеляційного розгляду: прокурорки ОСОБА_5 ,обвинуваченої ОСОБА_6 , її захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , представника ТОВ «Магазин «Взуття» - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/715/23, за апеляційною скаргою представника потерпілого ТОВ «Магазин Взуття», адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2023 року, повернуто прокурору обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням у кримінальному провадженні №0002437, відомості про кримінальне правопорушення в якому 04.07.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) щодо ОСОБА_6 , яким змінено обвинувачення з ч.2 ст. 191 КК України на ч.5 ст.191 КК України та ч.2 ст. 366 КК України.

В ухвалі суду вказується на те, що 24 травня 2017 року, із Апеляційного суду Закарпатської області, після скасування судом апеляційної інстанції вироку суду до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, згідно з ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11.05.2017 надійшли матеріали кримінального провадження відомості про кримінальне правопорушення в якому 04.07.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002437 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України. У судовому засіданні прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 змінив обвинувачення і надав до суду обвинувальний акт складений 18.10.2013, а затверджений керівником Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 11.05.2018, в якому міститься формулювання зміненого обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному 04.07.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002437, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні передбаченого ч.2 ст. 191 КК України кримінального правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_6 змінено обвинувачення з ч.2 ст. 191 КК України на ч.5 ст.191 КК України та ч.2 ст. 366 КК України. Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 , у судовому засіданні заперечив проти доводів прокурора, подав до суду письмові заперечення на обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням, просив повернути прокурору обвинувальний акт в якому міститься формулювання зміненого обвинувачення у кримінальному провадженні як такий, що не відповідає вимогам КПК України, при цьому зазначивши, що чинний КПК України надає право прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення. У тому числі адвокат зазначає, що у кримінальному провадженні після скасування апеляційним судом вироку судовий розгляд у кримінальному провадженні не проводився, а відповідно не встановлено будь-яких нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_6 і, зокрема для зміни обвинувачення. Адвокат також вказував на те, що порядок зміни обвинувачення передбачений ст. 338 КПК України прокурором у процесі не був дотриманий, а тому його дії є незаконними, такими, що порушують право ОСОБА_6 на захист від пред`явленого обвинувачення. Крім того, у вищенаведеному обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням від 11.05.2018, ОСОБА_6 пред`явлене додаткове обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, у якому досудове розслідування не проводилося та відомості про кримінальне правопорушення в якому до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились. Разом з цим, обвинуваченій ОСОБА_6 не вручалось повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 366 КК України, а також не проводилось відкриття матеріалів за вказаним обвинуваченням. Адвокат також зазначає, що прокурором було свідомо порушено приписи ст. 339 КПК України, обвинувальний акт у якому ОСОБА_6 пред`явлене додаткове обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, відомості про кримінальне правопорушення в якому в ЄРДР відсутні, не може бути предметом судового розгляду. Трактування прокурором висунення додаткового обвинувачення ОСОБА_6 як «зміна обвинувачення в бік погіршення становища обвинуваченого шляхом збільшення обсягу обвинувачення прокурором за наявності ідеальної сукупності злочинів, а не висунення додаткового обвинувачення» є хибним та не відповідає приписам чинного кримінального законодавства. З огляду на наведене, адвокат зазначає, що пред`явлення ОСОБА_6 обвинувачення за ч.2 ст. 366 КК України є додатковим обвинуваченням, а тому прокурор повинен був діяти відповідно до приписів, встановлених ст. 339 КПК України і, з огляду на викладене вище, захисник обвинуваченої ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , просив повернути обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням прокурору для усунення недоліків.

В ухвалі суду вказується на те, що у кримінальному провадженні обвинувальний акт складений 18.10.2013, затверджений начальником відділу прокуратури м. Ужгород ОСОБА_12 , надійшов до місцевого суду. За результатами розгляду обвинувального акту 16.05.2015 Ужгородським міськрайонним судом щодо обвинуваченої за ч. 2 ст. 191 КК України ОСОБА_13 ухвалено обвинувальний вирок. За результатами перегляду ухваленого щодо обвинуваченої ОСОБА_13 вироку судами вищого рівня вирок скасовано з направленням кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. У матеріалах кримінального провадження міститься новий обвинувальний акт, відповідно до якого прокурором ОСОБА_10 складено новий обвинувальний акт, який затверджений керівником Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 . Відповідно до нового обвинувального акту, змінено формулювання обвинувачення ОСОБА_13 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002437 від 04.07.2013 з ч. 2 ст. 191 КК України, на ч.5 ст.191 КК України та ч.2 ст. 366 КК України. В ухвалі також вказується на те, що при поданні до суду нового обвинувального акту (зміненого) прокурором порушені вимоги кримінального процесуального законодавства, оскільки на момент зміни прокурором обвинувачення ОСОБА_6 з ч.2 ст. 191 КК України на ч.5 ст.191 КК України та ч.2 ст. 366 КК України, судовий розгляд кримінального провадження Ужгородським міськрайонним судом після скасування попереднього вироку не розпочинався, у судовому засіданні не було встановлено жодних фактичних обставин кримінального правопорушення, а відтак у прокурора не було законних підстав для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення. Водночас, судом також констатовано, що прокурор не звертався до суду з вмотивованим клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням, не наведено жодного аргументу щодо обставин неможливості окремого розгляду первісного та додаткового обвинувачення, як передбачено положеннями ст. 339 КПК України. В ухвалі також вказується на те, що прокурор, який підтримує обвинувачення в суді у кримінальному провадженні, не надав суду відповідне клопотання про висунення додаткового обвинувачення, що суперечить вимогам ст. ст. 339, 341 КПК України, і фактично свідчить про відсутній предмет розгляду, передбаченого ст. 339 КПК України. Разом з тим, судом встановлено, що обставини, на які вказує прокурор у поданому обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням, були відомі стороні обвинувачення під час досудового розслідування, проте будь-яких передбачених КПК України дій у передбачений законом спосіб та строки сторона обвинувачення не вжила. Відповідно до вимог КПК України, у разі виявлення нового злочину дані про злочин повинні бути протягом 24 годин внесені до ЄРДР, проте, такі відомості відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 366 КК України внесені не були, тому проводити будь-які дії, визначені у главі 19 КПК України і відповідно у ст.ст. 339, 341 КПК України, прокурор не вправі. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням від 11.05.2018 необхідно повернути прокурору.

В апеляційній скарзі представник потерпілої сторони - ТОВ «Магазин Взуття», адвокат ОСОБА_9 , вказує на те, що місцевим судом ухвала постановлена безпідставно, оскільки обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням щодо ОСОБА_6 відповідав всім вимогам процесуального закону, а тому підлягав розгляду судом по суті. Вважає, що нормою ст. 338 КПК України не передбачено можливість повернення обвинувального акту із зміненим обвинуваченням. Зазначає, що повернення обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням з врахуванням того, що строки притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за первинним обвинуваченням (ч. 2 ст. 191 КК України), вже закінчились, фактично унеможливлює досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Просить ухвалу скасувати, а обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_6 , - повернути до місцевого суду на новий розгляд.

У запереченнях на апеляційну скаргу, захисник обвинуваченої ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , вказує на обґрунтованість ухвали суду, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 вважає такими, що не заслуговують на увагу. Звертає увагу на те, що прокурором під час судового засідання, без оголошення будь-якого клопотання, ігноруючи кримінальне процесуальне законодавство, за відсутності дозволу суду, оголошено обвинувальний акт зі зміненим та додатковим обвинуваченням від 11.05.2018 щодо ОСОБА_6 . Вказані дії прокурора не відповідали вимогам, встановленим статтею 348 КПК України, у якій зазначається, що після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу, з`ясовуючи дані про неї, та роз`яснює суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винуватим і чи бажає давати показання. Зазначає, що судовий розгляд не проводився, відтак жодні нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відсутні. Стверджує, що у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам КПК України, на підставі засади законності кримінального провадження, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення прокурору обвинувального акту зі зміненим та додатковим обвинуваченням від 11.05.2018. Просить ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник цивільного позивача ОСОБА_6 , адвокатка ОСОБА_8 , вказує на те, що ухвала суду є обґрунтованою та законною, апеляційна скарга - безпідставною. Вважає, що місцевим судом ухвало законне рішення про повернення прокурору обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, поданого з порушеннями норми ст. 35 КПК України, зміст якого не відповідав ст. ст. 338, 339, 341 КПК України. Стверджує, що оскільки оскаржуваною ухвалою від 10.11.2023 не було прийнято жодного рішення щодо вимог цивільного позову ТОВ «Магазин Взуття» до ОСОБА_6 , товариство не має право на її оскарження у силу свого процесуального статусу. Просить апеляційну скаргу повернути ТОВ «Магазин Взуття», апеляційне провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників апеляційного розгляду: представника ТОВ «Магазин «Взуття» - адвоката ОСОБА_9 та прокурорки ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу; обвинуваченої ОСОБА_6 , та її захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційний суд вважає, що, приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акта зі зміненим з ч. 2 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 та ч.2 ст. 366 КК України обвинуваченням ОСОБА_6 суд першої інстанції діяв відповідно до положень ст. ст. 291, 314 КПК України та передбачених п. п. 1, 2, 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, зміст яких розкрито в ст. ст. 8, 9, 20 КПК України.

Так, згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Дослідивши та проаналізувавши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла переконання, що висновок суду першої інстанції про необхідність повернення прокурору обвинувального акту зі зміненим з ч. 2 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 та ч.2 ст. 366 КК України обвинуваченням ОСОБА_6 , є таким, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема змістом обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, та відповідно узгоджується з вимогами законодавства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у кримінальному провадженні, відповідно до зміненого обвинувального акту прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 змінив ОСОБА_6 обвинувачення і надав до суду обвинувальний акт складений 18.10.2013, а затверджений керівником Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 11.05.2018, у якому міститься формулювання зміненого обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002437 від 04.07.2013 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, яким змінено обвинувачення з ч. 2 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України та ч. 2 ст. 366 КК України. Судом також вірно констатовано, що обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням подано до суду з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки на момент зміни прокурором обвинувального акту ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України та ч. 2 ст. 366 КК України, судовий розгляд кримінального провадження у даному складі суду ще не розпочинався, у судовому засіданні не було встановлено ще жодних фактичних обставин кримінального правопорушення, а відтак у прокурора не було жодних законних підстав для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення.

При цьому колегія суддів бере до уваги приписи ст. 338 КПК України.

Так, відповідно до статті 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження.

Якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Суд роз`яснює обвинуваченому, що він буде захищатися в судовому засіданні від нового обвинувачення, після чого відкладає розгляд не менше ніж на сім днів для надання обвинуваченому, його захиснику можливості підготуватися до захисту проти нового обвинувачення. За клопотанням сторони захисту цей строк може бути скорочений або продовжений. Після закінчення цього строку судовий розгляд продовжується.

У разі зміни ступеня тяжкості злочину з тяжкого чи особливо тяжкого на злочин, передбачений частиною другою статті 3141 цього Кодексу, суд за власною ініціативою або за клопотанням осіб, передбачених частиною п`ятою статті 314 цього Кодексу, постановляє ухвалу про складання досудової доповіді із зазначенням строку її підготовки та відкладає судовий розгляд.

Відповідно до статті 339 КПК України у разі отримання відомостей про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалось і яке тісно зв`язане з первісним та їх окремий розгляд неможливий, а так само встановлення наявності підстав для застосування кримінально-правових заходів до юридичної особи, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу має право звернутися до суду з вмотивованим клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням та/або про початок провадження щодо юридичної особи.

У разі задоволення такого клопотання прокурора, суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для підготовки до захисту від додаткового обвинувачення або підготовки представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, до судового розгляду та виконання прокурором вимог, передбачених статтями 276 - 278, 290 - 293 цього Кодексу, але не більше ніж на чотирнадцять днів. Строк відкладення судового розгляду може бути продовжений судом за клопотанням сторони захисту або представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у випадку, якщо обсяг або складність нового обвинувачення або провадження щодо юридичної особи вимагають більше часу для підготовки до захисту.

Після закінчення встановленого судом строку, судове провадження повинно бути розпочате з підготовчого судового засідання. Нове дослідження доказів, які вже були досліджені судом до висунення додаткового обвинувачення, здійснюється тільки у разі визнання судом такої необхідності.

Нове дослідження доказів, які вже були досліджені судом до початку провадження щодо юридичної особи, здійснюється за клопотанням представника такої юридичної особи тільки у разі визнання судом такої необхідності.

Приймаючи судове рішення колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не містять відомостей про те, що прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 мав право змінити обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а керівник цієї прокуратури ОСОБА_11 погодити змінений обвинувальний акт. Таких відомостей сторонами кримінального провадження не надано і під час апеляційного розгляду.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням складений 18.10.2013, а затверджений керівником Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 11.05.2018.

При оцінці зміненого ОСОБА_6 обвинувачення з ч. 2 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України та ч. 2 ст. 366 КК України, апеляційний суд звертає увагу на те, що, зазначивши у зміненому обвинувальному акті про розмір шкоди 2640000 гривень (раніше 142 000 гривень), прокурор не посилається на те, якими саме доказами, дослідженими у судовому засіданні, встановлено та підтверджено розмір шкоди 2 640 000 гривень, а відповідно і кваліфікацію дій Запорожець за ч. 5 ст.191 КК України.

Обґрунтованими визнаються твердження сторони захисту про те, що у кримінальному провадженні після скасування апеляційним судом вироку судовий розгляд у кримінальному провадженні не проводився, а відповідно не встановлено будь-яких нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_6 і, зокрема для зміни обвинувачення, що подавши до місцевого суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням прокурором було порушено право ОСОБА_6 на захист від пред`явленого обвинувачення, право на ознайомлення з доказами, які підтверджують змінене обвинувачення, у тому числі з доказами, що підтверджують обвинувачення за ч. 2 ст.366 КК України, що обвинувачення за ч. 2 ст. 366 КК України є додатковим обвинуваченням. Прокурор, подавши до місцевого суду обвинувальний акт зі зміненим з ч.2 ст. 191 КК України на ч.5 ст.191 КК України та ч.2 ст. 366 КК України обвинуваченням, не взяв до уваги і те, що раніше ухвалений у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 191 КК України щодо ОСОБА_6 вирок не скасовувався за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку з м`якістю призначеного покарання чи необхідністю кваліфікації дій обвинуваченої за більш тяжке кримінальне правопорушення.

Знаходить своє підтвердження і висновок суду першої інстанції про те, що, всупереч приписів ст. 339 КПК України, прокурор не звертався до суду з вмотивованим клопотанням про розгляд додаткового обвинувачення в одному провадженні з первісним обвинуваченням, не наведено жодного аргументу щодо обставин неможливості окремого розгляду первісного та додаткового обвинувачення, як передбачено положеннями ст. 339 КПК України, тобто прокурор, який підтримує обвинувачення в суді у кримінальному провадженні, не надав суду відповідне клопотання про висунення додаткового обвинувачення, що суперечить вимогам ст. ст. 339, 341 КПК України, і фактично свідчить про відсутній предмет розгляду, передбаченого ст. 339 КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які вказує прокурор у поданому обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням, були відомі стороні обвинувачення під час досудового розслідування, проте будь-яких передбачених КПК України дій у передбачений законом спосіб та строки сторона обвинувачення не вжила.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що відповідно до вимог КПК України, у разі виявлення нового злочину дані про злочин повинні бути протягом 24 годин внесені до ЄРДР, проте, такі відомості відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 366 КК України внесені не були, а тому проводити будь-які дії, визначені у главі 19 КПК України та передбачені ст. ст. 339, 341 КПК України, прокурор не вправі.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням від 11.05.2018 необхідно повернути прокурору.

Із цих підстав, ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 зі зміненим обвинуваченням, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням щодо ОСОБА_6 відповідав всім вимогам процесуального закону, а тому підлягав розгляду по суті, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, доводи апеляційної скарги про те, що нормою ст. 338 КПК України не передбачено можливість повернення обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, а повернення обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням з врахуванням того, що строки притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за первинним обвинуваченням (ч. 2 ст. 191 КК України), вже закінчились, фактично унеможливлює досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 зі зміненим обвинуваченням.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що повернення обвинувального акту прокурору є незаконним та необґрунтованим, - апеляційний суд визнає такими, що не знаходять свого підтвердження.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі апелянт та прокурор не посилалися і під час розгляду апеляційної скарги.

Разом із тим, апеляційний суд також зазначає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Тому, наведені вище порушення при складанні щодо ОСОБА_6 обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, апеляційний суд вважає такими, що нівелюють вимоги про дотримання законності в кримінальному процесі та призводить до порушення права особи на захист своїх інтересів, яке унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду та, в свою чергу, являється підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення вищезазначених недоліків.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів, окрім вищенаведеного, бере до уваги: вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апеляційним судом не встановлено обставин та підстав, які б спростовували висновки суду першої інстанції і на такі апелянт та сторона обвинувачення не посилалася у ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 листопада 2023 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням у кримінальному провадженні №0002437, відомості про кримінальне правопорушення в якому 04.07.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_6 , яким змінено обвинувачення з ч.2 ст. 191 КК України на ч.5 ст.191 КК України та ч.2 ст. 366 КК України, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: