Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3614/23
Провадження № 1-кс/935/1175/23
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2023 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора………………….... ОСОБА_3 ,

заступника начальника СВ … ОСОБА_4 ,

підозрюваного………………. ОСОБА_5 ,

захисника……………………. ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 ,

погоджене прокурором Коростишівської окружної прокуратури,

по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 15.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ірша Радомишльського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який депутатом не являється, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє : Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 2 дні,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ :

01 грудня 2023 року до Коростишівського районного суду Житомирської області надійшло відповідне клопотання, в якому заступник начальника СВ прохає про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

1.1 Доводи клопотання

Відповідно до матеріалів клопотання, упровадженні СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000183, внесеного 15.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, та будучи умовно достроково звільненим з місць позбавленим волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові, умисні кримінальні правопорушення, за наступних обставин: уточно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, проте не пізніше 07.07.2022 ОСОБА_5 , перебував по місцю свого фактичного проживання, що за адресою, що по АДРЕСА_2 .

У цей час, місці та за вказаних обставин, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на незаконну діяльність пов`язану з незаконним обігом психотропної речовини - амфетамін, обіг якої обмежено, зокрема щодо його виготовлення та збуту на території Житомирської області та Донецькій області.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , маючи відповідне обладнання, придбав у Інтернет мережі прекурсори та інші хімічні речовини, необхідні для виготовлення психотропної речовини - амфетаміну.

Продовжуючи свій протиправний умисел, за допомогою наявного у нього обладнання та спеціальних знань, ОСОБА_5 , по місцю свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював виготовлення, психотропної речовин амфетамін, яку в подальшому збував наркозалежним особам на території Житомирської і Донецької областей та частину залишав для власного вживання.

У точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, проте не пізніше 07.07.2022, ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю, користуючись послугами відділення поштового зв`язку «Укрпошта», що за адресою: Київська область, Бучанський район, Пісківська селищна ТГ, смт. Пісківка, вул. Філіпова, 4, здійснив відправку посилки запчастин до яких помістив (приховав) психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,0242 г, на ім`я ОСОБА_7 , та вказав адресу: м. Краматорськ, Донецької області, із зазначенням абонентського номеру отримувача.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється незаконному виготовленні, зберіганні та пересиланні психотропної речовини - амфетаміну, з метою збуту, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений день та час, але не пізніше 30.11.2023, ОСОБА_5 , перебував по місцю свого фактичного проживання, що за адресою АДРЕСА_2 .

У цей час, місці та за вказаних обставин, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, направлений на незаконну діяльність пов`язану з незаконним обігом психотропної речовини - амфетамін, обіг якої обмежено, зокрема щодо його виготовлення та збуту на території Житомирської області.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , маючи відповідне обладнання, придбав у Інтернет мережі прекурсори та інші хімічні речовини, необхідні для виготовлення психотропної речовини - амфетаміну.

Продовжуючи свій протиправний умисел, за допомогою наявного у нього обладнання та спеціальних знань, ОСОБА_5 , по місцю свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив виготовлення, психотропної речовин амфетамін.

У подальшому, 30.11.2023 близько 11 год. 25 хв., за попередньою домовленістю, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут психотропної речовини амфетаміну, зустрівся із ОСОБА_8 , неподалік його будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де збув ОСОБА_8 психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 1,4243г, на суму 2 000 грн.

30.11.2023 о : 11 год. 34 хв. на підставі ст.ст. 207-2011 КПК України, ОСОБА_5 затримано як підозрювану особу у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України.

01.12.2023 о 10 год. 15 хв. за наявності достатніх доказів відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ч.2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягом з ЄРДР №0000183 від 15.10.2022; рапортом о/у 1 сектору Житомирського РВ УСБУ в Житомирській області від 11.10.2022; рапорт заступника начальника СВ ВП №2 ЖРУП від 30.11.2023; протоколом обшуку від 30.11.2023 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання ОСОБА_5 , від 30.11.2023; повідомленням про підозру від 01.12.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30.11.2023

Підставою для подачі клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування і суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; 3) незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні; 4) перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином; 5) продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В обґрунтування ризиків слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином. Підозрюваний ОСОБА_5 має нестійкі соціальні зв`язки, неодноразово судимий за кримінальні правопорушення передбачені ст.ст. 309, 311, 313 КК України, а тому може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити нове кримінальне правопорушення. ОСОБА_5 не має стабільного прибутку та офіційного джерела доходів. Матиме протизаконний вплив, на свідків, експерта та спеціаліста у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, шантажу, підкупу, надання неправомірної вигоди за вчинення дій на свою користь та зможе незаконно впливати на вказаних осіб, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій. Кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив знаходячись по місцю свого проживання, що свідчить про те, що у разі не застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній може продовжувати свою злочинну діяльність, з метою отримання коштів для проживання. Підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчиненого кримінального правопорушення, чи зміни показань даних раніше. З метою запобігання вищевказаним ризикам, неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

1.2 Доводи сторони обвинувачення

Заступник начальника СВ ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні тексту клопотання та зазначили, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

1.3 Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не заперечив, однак просив застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, такий як домашній арешт.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечив щодо поданого клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, такий як домашній арешт.

1.4 Оцінка та висновки слідчого судді

30.11.2023 року о 11 год. 34 хв. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 01.12.2023 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному 01.12.2023 о 10 год. 20 хв.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

1.5 Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 01.12.2023 повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України, а саме: у повторному незаконному виготовленні та зберіганні психотропних речовин амфетаміну, з метою збуту.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, є обґрунтованим та допустимим.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 , вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин. Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

1.6 Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.307 КК України, є тяжким злочином, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тяжкість покарання за ч.2 ст.307 КК України не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_5 , однак, у сукупності з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Вивченням даних про особу підозрюваного, слідчим суддею встановлено, що він, не є особою з інвалідністю, має місце реєстрації та проживання, є особою який був неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково, за повідомлення підозрюваного офіційно не працевлаштований, однак має тимчасові заробітки, неодружений, утриманців немає.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя на виконання вищезазначених вимог закону враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміноване кримінальне правопорушення, конкретні обставини вчинення інкримінованого діяння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного і вважає доцільним з метою запобігання визначеним п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, цілодобовий домашній арешт не зможе уберегти від ризику вчинити інше кримінальне правопрушення. Застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки не вирішувався, оскільки не надходило такого клопотання до суду. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа та вагомості наданих доказів. При цьому, слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

1.7 Щодо визначення застави

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, та зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого (підозрюваного), його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (підозрюваного).

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого (підозрюваного), його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого (підозрюваного) в суд достатнім стримуючим фактором для підозрюваного, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового та соціального стану підозрюваного, доведених ризиків, вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На переконання слідчого судді, підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 гривень (2684*50). Ця сума, з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є явно непомірною для нього. В той же час вона є значною для нього та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку з боку підозрюваного.

1.8 Щодо обов`язків, що визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, які належить покласти на підозрюваного у разі внесення ним застави

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави.

Слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного необхідно покласти на останнього такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду на визначений час; 2. Не відлучатися із зазначеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; 3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4. утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; 5. носити електронний засіб контролю.

За наведених вище обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, - слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 30 листопада 2023 року.

Дія ухвали закінчується 25 січня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків, визначених КПК України, 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 ( сто тридцять чотири тисячі двісті ) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена в будь-який момент як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити та вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

1. Прибувати до слідчого, прокурора чи суду на визначений час.

2. Не відлучатися із зазначеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

4. утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

5. носити електронний засіб контролю.

В разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, то внесені кошти звертаються в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1