Провадження № 1-кп/369/50/24
В И Р О К

іменем України

14.02.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

за участю:

прокурорів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

потерпілої ОСОБА_15 ,

представника потерпілої ОСОБА_16 ,

обвинуваченого ОСОБА_17 ,

захисників: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000208 від 04 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, працював офіціантом, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

03 квітня 2021 року приблизно о 20:30 год. (точного часу органами досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_17 , познайомився із потерпілим ОСОБА_24 поблизу станції метро «Видубичі», яка розташована в м. Києві.

03 квітня 2021 року о 21:03 год., ОСОБА_17 на запрошення потерпілого ОСОБА_24 , прибув до житлового будинку останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, ОСОБА_17 мав при собі хрестоподібну викрутку для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, яку він заздалегідь підшукав для вчинення злочину та зберігав в кишені власної куртки.

У подальшому, під приводом вступу із потерпілим ОСОБА_24 у нетрадиційні статеві зносини, до яких потерпілий мав схильність, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_17 , перебуваючи в приміщенні вітальні житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптовий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_24 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, з метою заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_24 наніс йому один удар наконечником хрестоподібної викрутки в область правої частини голови останнього. Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_24 впав на підлогу, обличчям вниз. Бажаючи довести злочинний умисел до кінця, ОСОБА_17 , утримуючи викрутку в правій кисті руки, наніс до 20 ударів гострим наконечником викрутки в область верхньої частини спини та лівої скроневої ділянки волосяної частини голови потерпілого ОСОБА_24 . У подальшому ОСОБА_17 відшукав в одній з кімнат будинку кухонний ніж, яким наніс не менше 20 ударів в область шиї та верхньої частини спини потерпілого ОСОБА_24 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: численних проникаючих поранень грудної клітини з ушкодженням легень, серця, рана лівої заднє-бокової поверхні шиї з ушкодженням зв`язок хребта та ушкодженням спинного мозку між 5 та 6 шийними хребцями, численні поверхневі рани голови, рани лівого плечового суглобу та лівого передпліччя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, і перебувають в прямому причиновому зв`язку з його смертю.

Смерть потерпілого ОСОБА_24 настала на місці події від проникаючих поранень грудної клітини з ушкодженням серця, легень, поранення шиї з ушкодженням спинного мозку. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і перебувають в прямому причиновому зв`язку зі смертю.

За вказаних вище обставин, органом досудового розслідування ОСОБА_17 обвинувачувався в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), вчиненому з особливою жорстокістю, шляхом нанесення до 20 ударів гострим наконечником викрутки в область верхньої частини спини та лівої скроневої ділянки волосяної частини голови потерпілого ОСОБА_24 та нанесенні кухонним ножом, не менше 20 ударів в область шиї та верхньої частини спини потерпілого ОСОБА_24 , завдаючи йому особливих фізичних страждань, з корисливих мотивів та з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_24 .

Також органом досудового розслідування ОСОБА_17 обвинувачувався у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а саме продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня, за обставин викладених вище, ОСОБА_17 , реалізовуючи раніше виниклий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи за вказаною вище адресою, в приміщенні будинку відшукав рюкзак чорного кольору, що належав потерпілому ОСОБА_24 з яким залишив місце вчинення злочину. Після чого ОСОБА_17 викраденим з будинку потерпілого ОСОБА_24 рюкзаком розпорядився на власний розсуд, тим самим вчинив дії направлені на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_17 обвинувачувався в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), вчиненому з особливою жорстокістю та з корисливих мотивів, та нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчинені кримінальні правопорушення, передбачені п.п. 4, 6 ч. 4 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Суд звертає увагу, що в ході судового розгляду прокурор в судовому засіданні змінив обвинувачення, збільшивши його обсяг, а саме в частині додаткової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_17 за п. 4 ч.2 ст. 115 КК України, як умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство), вчинене з особливою жорстокістю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав, при цьому не заперечував час та місце вчинення злочину, спосіб, тобто те що він наніс ОСОБА_24 удари гострим наконечником викрутки та удари ножом від яких він помер на місці. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України визнав повністю, просив призначити йому мінімальне покарання, стосовно цивільного позову поклався на розсуд суду, не заперечуючи при цьому факту спричинення потерпілій моральної шкоди. Стверджував, що корисливого мотиву та мети збагачення за рахунок майна потерпілого він не мав. З потерпілим ОСОБА_24 він познайомився за місяць до події в ресторані «Гага», що знаходиться за адресою: вул. Васильківська, м. Київ, де працював офіціантом. Того дня вони разом з потерпілим вживали алкогольні напої та їздили до потерпілого на дачу, де продовжили вживати алкоголь та потерпілий демонстрував йому пістолет, там він переночував. В подальшому потерпілий по телефону повідомив йому, що в нього на телефоні є фото, де потерпілий оголений біля нього і почав його шантажувати, щоб той погодився вступити з ним в статевий зв`язок, так як останній був нетрадиційної орієнтації. На що він погодився, так як хотів заволодіти фотознімками та щоб потерпілий їх не поширив, оскільки в нього була дівчина і стабільна робота. Того дня вони з потерпілим поїхали на дачу, де він мав віддати йому фотознімки, проте останній цього не робив, натякав на інтим, закрив усі жалюзі, сказав, що камери не працюють. Потім вони були на кухні потерпілий пропонував гроші, щоб вступити в статевий акт і потерпілий був пасивом, він відмовив, потім потерпілий почав погрожувати. Так, потерпілий сказав йому, що він звідти живим не вийде та направився до шафи, де на його думку знаходився пістолет, тоді в нього виник умисел на вбивство з метою заволодіння фотознімками з його участю. Тоді він наніс викруткою удар потерпілому в область голови той впав, але кричав, що його вб`є, тому він продовжив завдавати йому удари в різні частини тіла. Після чого він помив руки та почав шукати телефон з фотознімками і ключі від будинку та дачного комплексу.

Після цього, він забрав свої речі: айкос, стіки до нього, взяв сік з будинку потерпілого та ключі й пішов. Зазначив, що рюкзаком потерпілого він не заволодівав. Просив звернути увагу суд на ту обставину, що в будинку потерпілого було багато цінних речей, у тому числі автомобіль, проте він нічого не брав, що свідчить про відсутність в нього корисливого мотиву на вчинення вбивства, а також розбійного нападу. Також зазначив, що про такі фото він не повідомляв під час його допиту та слідчого експерименту, так як йому це порадив його захисник і слідчий, оскільки це б мало негативні наслідки для нього під час перебування в СІЗО.

Також зазначив, що ключі він викинув у річку, а викрутку десь по дорозі. Вказав, що під час слідчого експерименту він повідомляв про рюкзак, оскільки на слідстві так йому радив захисник, який говорив, що рюкзак немає жодної матеріальної цінності.

Просив суд звернути увагу на камери спостереження, де видно, як він шукав телефон, виходив з будинку нічого не брав, окрім своїх речей. Крім того, зазначив, що тоді був короновірус і він взяв з собою зимові рукавиці, а не латексні, тому не планував вбивство.

Зазначив, що його мати неодноразово на досудовому розслідування намагалась поговорити з потерпілою та її представником з метою врегулювання ситуації, але потерпіла не хотіла. Усе спілкування з потерпілою було через слідчого.

Допитана потерпіла ОСОБА_15 пояснила суду, що загиблий ОСОБА_24 є її чоловіком, обвинуваченого вона не знала. Чоловіка востаннє бачила 03 квітня 2021 року, він лишився на дачі, він здійснив телефонний дзвінок, він мав повернутися. Вона попросила сусіда ОСОБА_25 піти подивитися, що трапилось, чоловік не відповідав, потім сусід не відповідав на дзвінки. Пізніше їй зателефонували і сказали. В будинку було все перевернуто, речі з шафи лежали на підлозі, на другому поверсі матраци припідняті та не заправлені, книги на підлозі, був гармидер. Пізніше при допиті в поліції вона сказала, що зник телефон айфон і рюкзак чоловіка. Після смерті чоловіка залишилась донька, якій на момент вчинення кримінального правопорушення було 8 років і мати в якої це був єдиний син. Машина чоловіка стояла і там був безлад. Чоловік не конфліктна людина, сварок у них не було, дуже інтелігентна людина. Для того, щоб вийти з будинку ключі не потрібно, грат на вікнах немає, двері відчиняються зсередини, ключі знайшла на видному місці. З чоловіком в шлюбі 18 чи 19 років, одружені 9 років. Чоловік на дачі залишався рідко. В чоловіка було 3 телефони айфон, НТС і третій дешевий. Пропав телефон чоловіка айфон, останні цифри 78. Відеокамери встановлені на 1-му поверсі, встановленням камер займався чоловік, сервер один. Вказала, що не володіє технічними знаннями, камери на телефоні НТС, в неї доступу не було, паролі чоловіка вона не знала, їй невідомо, як він частково вимикав камери. Літом на дачі проживали постійно. Камера працювала. Близько 19 год. 03 квітня чоловік зателефонував за 10 - 5 хв., десь близько 19:55 год. він сказав, що йде брати стіки в електронні сигарети і побажати спокійної ночі, в цей час чоловік був біля метро Видубичі. Гаманець чоловіка не досліджувала. В чоловіка був чорний рюкзак, це його особистий рюкзак. В чоловіка був автомобіль старе пежо, якому 15 років, ключі від нього знаходились мабуть в машині, вона не пам`ятає. Чоловік був педантичний, охайний для зберігання речей були спеціально відведені місця, газовий пістолет зберігався на другому поверсі, мабуть в шафі. Сервер був на місці, чоловік дуже рідко займався дозвіллям. Банківську карту і гаманець чоловіка не знає чи повертали. Можливо і була коробка, вона не знаходила коробку. Шафа у вітальній кімнаті, вона не пам`ятає, це була шафа з верхнім одягом, книжки з шафи викинуті, він такі речі купував сам, вона не знала, рюкзак чорний лежав в автомобілі.

При цьому, потерпіла ОСОБА_15 просила стягнути з обвинуваченого на її користь моральний шкоду на загальну суму 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн, оскільки внаслідок смерті чоловіка вона зазнала значних моральних страждань, що виражається в порушенні нормального укладу життя, оскільки вони з чоловіком були дуже близькими та прив`язаними один до одного, вона постійно знаходиться в стані стресу, що впливає на її здатність нормально працювати, займатись домашнім господарством та повноцінно виховувати й утримувати їх спільну малолітню дочку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 надав суду показання про те, що з потерпілою він перебуває в дружніх відносинах. Вказав, що знайшов тіло потерпілого, із загиблим спілкувався та зустрічались років 5. Потерпілий був нормальною людиною, конфліктів не помічав. Потерпілий щоранку о 08 годині пив каву, того дня він йому написав на вайбер чи фейсбук, але він не відповів, він потім поїхав в магазин. Пізніше він написав дружині потерпілого і вона сказала піти подивитись, бо вони були в м. Києві, сказала перелізти через забор, я пройшов по периметру, були зашторені жалюзі. Я дьорнув ручку, шафа була відкритою, речі розкидані. Я побув там трохи, бо зрозумів, що допомогти не зможу. Потім він пішов до сусіда, розповів усе, але сусід відмовився йти з ним, ніж в потерпілого був у спині, стандартний 20-21 см. Він думає людина там щось шукала, бо частина речей була в шафі, інша - на підлозі, це було на 1-му поверсі. На 2-ий поверх він піднімався, там були ознаки обшуку: велика шафа з книгами, дисками і здвигнутий матрац. Йому передавали ключі, він був ключником. Автомобіль був закритий, він в нього не заглядував. Він знав, що зник рюкзак, вони його так і не знайшли. Також він сказав працівникам правоохоронних органів, де знаходиться апаратура. Як правило загиблий взимку в будинку був один, а літом всією сім`єю. З цінних речей не було приставки. Він допомагав потерпілому змінити айпіадресу. На кооперативній камері видно, що йде з рюкзаком.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснив суду, що з обвинуваченим знайомі, оскільки обвинувачений зі своєю матір`ю винаймали квартиру, яка на праві власності належить його дружині ОСОБА_29 за адресою: АДРЕСА_4 , де проводилась слідча процесуальна дія в якій вони з дружиною брали участь, як поняті. Відносини з обвинуваченим склались виключно ділові. Квартиру винаймали до події десь 1.5 року. Крім того, з ними періодично проживала дівчина обвинуваченого. Вказав, що їх особистих речей в квартирі не було. Стверджував, що в його присутності вилучались речі обвинуваченого зі слідами крові: одяг та рюкзак, а також з тумбочки біля ліжка вилучались візитівки. Зазначив, що до квартири потрапили з працівниками поліції, де вже їх чекали інші працівники поліції. Про подію дізнались від сусідки, яка телефонувала дружині та повідомила, що в них в квартирі багато працівників поліції, також телефонували поліцейські та в подальшому через півгодини після їх приїзду, оскільки він працює недалеко, повідомили про те що відбулось. Коли зайшли в квартиру в квартирі перебували обвинувачений ОСОБА_17 та його мати ОСОБА_31 , а також працівники поліції, обвинувачений був в кайданках. На його погляд в квартирі всі речі були на своїх місцях та їх заздалегідь ніхто не оглядав і не заготовлював, зауважень за результатами проведення слідчої дії від її учасників, не надійшло.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 надала суду свідчення аналогічні свідченням свідка ОСОБА_28 . Вказавши, що дівчину обвинуваченого бачила лише один раз, коли та їй давала орендну плату. Зазначила, що їх особистих речей в квартирі не було. Стверджувала, що в її присутності вилучались речі обвинуваченого: одяг, штани, толстовку, телефон і візитівки. Зазначила, що до квартири зайшли з одними з працівниками поліції, де вже їх чекали інші працівники поліції. Коли зайшли в квартиру, то там перебували мати - ОСОБА_31 та здається в іншій кімнаті обвинувачений ОСОБА_17 в кайданках, а також працівники поліції. Вважає, що в квартирі всі речі були на своїх місцях та їх заздалегідь ніхто не оглядав і не заготовлював, зауважень за результатами проведення слідчої дії від її учасників, не надійшло.

Прокурор в судових дебатах просив визнати обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі за ч. 4 ст. 187 КК України на строк 15 років з конфіскацією майна, за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирішити питання, що стосується запобіжного заходу, судові витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_17 та вирішити питання про долю речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України.

Представник потерпілого та потерпіла ОСОБА_15 просили суд призначити обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі та цивільний позов задовольнити у повному обсязі. Потерпіла стверджувала, що обвинувачений та члени його родини не намагались відшкодувати заподіяну шкоду протягом усього часу з дня вчинення злочину.

Під час судових дебатів та проголошення останнього слова обвинувачений ОСОБА_17 просив призначити йому мінімальне покарання за ч.1 ст. 115 КК України, оскільки по виходу з тюрми має намір допомагати потерпілій та її родині. Стверджував, що ця ситуація відбулась із-за провокаційної поведінки потерпілого, який шантажував його фотознімками. У вчиненому розкаявся, стверджував, що активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, надаючи визнавальні показання з самого початку.

Захисник ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_17 вважав винуватість його підзахисного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України недоведеною, просив перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 115 КК України та призначити мінімальне покарання його підзахисному, з огляду на те, що його підзахисний має молодий раніше не судимий, позитивно характеризується, стосовно цивільного позову поклався на розсуд суду. Стверджував, що його підзахисний вбивство з особливою жорстокістю не вчиняв, корисливий мотив на вбивство не мав, напад з метою заволодіння майном потерпілого не вчиняв і умислу на їх вчинення у нього не було. Просив звернути увагу суду на провокаційну поведінку потерпілого, який шантажував його підзахисного фотознімками з його участю на яких потерпілий оголений поруч з його підзахисним.

У підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень прокурором надано суду наступні докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні в їх сукупності та містяться в процесуальних джерелах, а саме:

- витязі з ЄРДР від 04.04.2021 року з правовою кваліфікацією правопорушення за п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України (а.п. 185-186 т. 1);

- протоколом огляду місця події від 04.04.2021р. з додатками, відповідно до якого об`єктом огляду є домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . У будинку за диваном на підлозі знаходиться труп ОСОБА_24 у положенні лежачи обличчям до низу, руки дещо відведені в сторону, голова повернена в ліво, ноги виправлені, ліва нога закинута на праву. На підлозі біля голови знаходиться пляма крові. Правіше від лівої кисті знаходиться на підлозі напівпрозора рідина червоного кольору. Труп одягнений у світер з білою горизонтальною полоскою. Під світером знаходиться білизна білого кольору. Джинси синього кольору, труси комбановані білі, носки чорного кольору, тапочки комбіновані. На спині приблизно посередині лінії приблизно біля шийного краю лопаток знаходить руків`я ножа дерев`яне коричневого кольору на трьох заклепках. При виявленні ножа виявлено металеве лезо довжиною 21 см., шириною 4 см. На задній поверхні світера посередині лінії на відстані 31 см. від нижнього краю світера виявлено пошкодження лінійної форми довжиною 4 см. з рівними краями орієнтовно горизонтально та аналогічне пошкодження 3 см. Тканина світеру та майки просічена навколо пошкодженнями, кров`ю. На задній поверхні світера посередині лінії на відстані 25 см. від нижнього правого пошкодження тканини розміром 0,3х0,2 см. тканина навколо чиста. На майці відповідні пошкодження 0,5х0,3 см. з плямою крові навколо до 3 см. При перевертанні трупа, трупні плями розташовані на передній поверхні тіла при натисканні зникають і відновлюють свій колір через 30 сек. Очі закриті, обличчя забруднене великою кількістю крові, кістки носа цілі, язик затиснутий між зубами, рот напіввідкритий, видимі зуби цілі, в отворах носа кров. На шиї та передній поверхні грудей ушкоджень не виявлено. Кістки рук та ніг на дотик цілі. В лівій ділянці голови виявлено не менше 3-х поверхневих ран розташованих на відстані 1,5 см одна від одної круглої форми діаметром до 0.5см. (а.п. 187-225 т. 1);

- протоколом обшуку від 04.04.2021 року, з додатком, згідно якого об`єктом проведення обшуку є квартира АДРЕСА_5 , у якій виявлено та вилучено: кросівки спортивні білі з плямами речовини бурого кольору; джинси чоловічі блакитного кольору з плямами речовини бурого кольору; чорна кофта з капюшоном де виявлені плями речовини бурого кольору; два мобільні телефони Samsung та Sony сріблястого кольору; візитні карти на ім`я ОСОБА_24 в кількості 48 шт. (а.п. 232-234, 235 т. 1);

- протоколом огляду предметів від 04.04.2021р., згідно з яким об`єктом огляду є оптичний носій інформації компакт диск №МАР644XF29122947 з написом DVD-R DVD 4.7 GB 16x 120 min, марка Vebratim на якому мається рукописний напис: «ЄРДР № 0000208 від 04.04.2021р.» При відкритті відеозапису з назвою «Dacha_42 1122961» встановлено, що з`являється відеозапис. Відеозапис тривалістю 01год. 21хв. 49 с. У лівому верхньому куті камери мається напис «Dacha42_1122961.mp4 та напис «03-04-2021 Sat 21:02:44. У правому нижньому куті розміщений напис «9». Камера спрямована на внутрішню зовнішню сторону кімнати №1 (гостинної кімнати) будинку за адресою: АДРЕСА_3 . В гостинній кімнаті праворуч розміщені вхідні одностворчасті двері коричневого кольору, посередині кімнати розміщений диван сірого кольору, який перебуває у складеному стані. Ліворуч від дивану розміщене крісло зеленого кольору. Ліворуч від крісла зеленого кольору розміщені сходи білого кольору, які ведуть до 2 поверху будинку. Праворуч від сходів розміщені одностворчасті двері коричневого кольору. Праворуч від вищевказаних дверей розміщена шафа-купе з дзеркалами. Праворуч від шафи-купе розміщений предмет квадратної форми синього кольору. О 21:02:40 на відеозаписі зафіксовано як до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_6 , заходять двоє осіб чоловічої статі. Перший заходить до будинку особа чоловічої статі віком приблизно 40-42 років, яка одягнута у кепку чорного кольору, куртку чорно-сірого кольору, джинси та сланці чорного кольору. В ході досудового розслідування встановлено що це ОСОБА_24 . За ОСОБА_24 до домоволодіння заходить особа чоловічої статі, віком приблизно 25 років, який має чорне волосся, одягнутий у куртку-пальто з капюшоном чорного кольору, джинси та кросівки білого кольору (а.п. 16-30 т. 2);

- протоколом огляду предметів від 05.04.2021р., згідно якого об`єктом огляду є мобільний телефон в корпусі чорного кольору з написом «ОРРО», при включенні якого та завантаження додатку Теlegram міститься переписка щодо домовленості з послуг масажу, при натисканні на зображення фотографії в колі, розташованому у правому верхньому куті, з`являється особа чоловічої статі, одягнена у зелену шапку, темну куртку, а також напис: «ІНФОРМАЦІЯ_2.. был(а) недавно… мобильный НОМЕР_1 …» (а.п. 31-33 т. 2);

- протоколом огляду предметів від 09.04.2021р., згідно якого об`єктом огляду є: джинсові штани синього кольору зі шкіряним ременем чорного кольору та біркою на задній частині з надписом «New fashion», при огляді яких виявлено плями бурого кольору схожі на кров; чоловіча кофта чорного кольору з капюшоном, яка має в передній частині по центру прямокутну бірку білого кольору з надписом HS-BR…Code 93s P/n №5396…Verifiend», при огляді якої виявлено плями бурого кольору схожі на кров; одна пара чоловічих кросівок біло-чорного кольору з підписом та логотипом «PUMA», які мають шнурування білого кольору, при огляді яких виявлено плями бурого кольору схожі на кров (а.п. 34-42, т. 2);

- протоколом огляду предметів від 13.04.2021р., згідно якого об`єктом огляду є два мобільних телефони Sony та Samsung, сім карти відсутні, цілісність пакування не порушена (а.п. 43-44 т. 2);

- протоколом огляду предметів від 13.04.2021р., згідно якого об`єктом огляду є відео реєстратор Hikvision Network Video Recorder моделі DS-7116NI-SN/P01 в корпусі сріблястого та сірого кольору, з кімнати №5 ділянки АДРЕСА_6, цілісність пакування не порушена (а.п. 45-46 т. 2);

- протоколом огляду предметів від 17.06.2021р., згідно якого об`єктом огляду є карточки, візитки з паперу білого кольору розміром 9х5 см, прямокутної форми в кількості 48 шт., на яких міститься напис на ім`я ОСОБА_32 (а.п. 47-48 т. 2);

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 19.05.201 року, з описом та диском (а.п. 49, 50, 51 т.2);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.04.2021 року, згідно якого потерпілій ОСОБА_15 були надані речі її чоловіка для впізнання, розміщені в такому порядку зліва направо: 1. Мобільний телефон марки Xiaomi Mi 9 Lite 2 у вищезазначеному списку; 2. Мобільний телефон марки Xiaomi Mi 9 Мах 3 1 у вищезазначеному списку; 3. Мобільний телефон марки Xiaomi Redmi note 8 pro 4 у вищезазначеному списку; 4. Мобільний телефон марки Xiaomi Iphone 7 3 у вищезазначеному списку. Потерпіла впізнала мобільний телефон другий зліва (а.п. 52-53 т. 2);

- протоколом огляду предметів від 04.04.2021р., згідно якого об`єктом огляду є мобільний телефон марки Xiaomi Mi 9 Мах 3 чорного кольору. При огляді вищевказаного мобільного телефону виявлено, що з передньої частини на екран мобільного телефону наклеєно захисне скло, яке має ознаки пошкодження у вигляді тріщин та по краях ознаки відслоєння від екрану (а.п. 54-60 т. 2);

- висновком експерта №150 від 04.04.2021р., згідно якого при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_24 , 1979 року народження, виявлено: численні проникаючі поранення грудної клітини з ушкодженням легень, серця, рана лівої заднє-бокової поверхні шиї з ушкодженням зв`язок хребта та ушкодженням спинного мозку між 5 та 6 шийними хребцями, численні поверхневі рани голови, рани лівого плечевого суглобу та лівого передпліччя. Смерть ОСОБА_24 настала від проникаючих поранень грудної клітини з ушкодженням серця, легень, поранення шиї з ушкодженням спинного мозку. Наявності етилового спирту в крові трупа ОСОБА_24 не виявлено (а.п. 61-62 т. 2);

- висновком експерта №092 від 26.04.2021р. згідно якого при судово-медичній експертизі трупа громадянина ОСОБА_24 , 1979 року народження, виявлено: численні проникаючі поранення грудної клітини з ушкодженням легень, серця, рана лівої заднє-бокової поверхні шиї з ушкодженням зв`язок хребта та ушкодженням спинного мозку між 5 та 6 шийними хребцями, численні поверхневі рани голови, рани лівого плечового суглобу та лівого передпліччя. Смерть ОСОБА_24 настала від проникаючих поранень грудної клітини з ушкодженням серця, легень, поранення шиї з ушкодженням спинного мозку. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, і стоять в прямому причинному зв`язку зі смертю. Після отримання всіх тілесних ушкоджень, здатність ОСОБА_24 до самостійних дій виключається. Враховуючи розвиток трупних явищ, смерть ОСОБА_24 настала за 8-24 години до початку дослідження трупа. Рани шиї, грудей спричинені від дії колючо-ріжучого предмету, який має лезо, та обух, з невираженими ребрами, з шириною клинка в межах його занурення в тіло 32 мм. Поверхневі рани голови виникли від дії предмета з обмеженою поверхнею контакту. Проникаючі рани задньої поверхні грудної клітки, рана шиї, мають напрямки ранових каналів ззаду-наперед, глибиною від 1,5 см до не менше 18 см. По ходу ранових каналів ушкоджено внутрішні органи грудної порожнини - легені, серце, а також ушкодження кісткової тканини ребер. Рани на тілі ОСОБА_24 супроводжувались масивною зовнішньою кровотечею, що підтверджується малокрів`ям тіла та внутрішніх органів. Тілесних ушкоджень, які б свідчили про самооборону ОСОБА_24 не виявлено (а.п. 63-64 т. 2);

- висновком судово-психіатричної експертизи №251 від 14.04.2021р., згідно з яким у ОСОБА_17 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. За своїм психічним станом він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_17 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. Під час скоєння інкримінованих йому дій він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними (а.п. 65-67 т. 2);

- висновком експерта №СЕ-19/111-21/19047-БД від 25.06.2021р., з ілюстративною таблицею, згідно якого на наданих на дослідження джинсових штанах (об`єкт № 2) виявлена кров людини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові, виявлених на джинсових штанах (об`єкт № 2), (таблиця 1.1, додаток 1). На наданих на дослідження джинсових штанах (об`єкт № 3) виявлена кров людини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові, виявлених на джинсових штанах (об`єкт № 3), (таблиця 1.1, додаток 1). На наданих на дослідження джинсових штанах (об`єкт № 4) виявлена кров людини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові, виявлених на джинсових штанах (об`єкт № 4), (таблиця 1.1, додаток 1). На наданій на дослідження кофті (об`єкт № 5) виявлена кров людини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові, виявлених на кофті (об`єкт № 5), (таблиця 1.1, додаток 1). На наданій на дослідження кофті (об`єкт № 6) виявлена кров людини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові, виявлених на кофті (об`єкт № 6), (таблиця 1.1, додаток 1). На наданому на дослідження кросівку на ліву ногу (об`єкт № 7), (таблиця 1.1. додаток 1) виявлена кров людини. На наданому на дослідження кросівку на праву ногу (об`єкт №8) виявлена кров людини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові, виявлених на кросівку на праву ногу (об`єкт № 8), (таблиця 1.1, додаток 1). Встановлені генетичні ознаки (ДНК - профілі) зразка крові ОСОБА_24 (об`єкт № 1), (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові, виявлених на джинсових штанах (об`єкти №№ 2-4) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_24 (об`єкт № 1). Генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові, виявлених на кофті (об`єкти №№ 5,6) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_24 (об`єкт № 1). Генетичні ознаки (ДНК - профілі) слідів крові, виявлених на кросівку на ліву ногу (об`єкт № 7) збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_24 (об`єкт № 1). Генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові, виявлених на кросівку на праву ногу (об`єкт № 8) збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_24 (об`єкт № 1) (а.п. 70-84 т. 2);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.04.2021 року, з якого вбачається, що 04.04.2021р. о 21:00 год. в порядку ч. 4 ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_17 . Під час затримання було проведено обшук затриманої особи ОСОБА_17 , під час якого було вилучено: червону футболку (а.п. 96-97 т. 2);

- протоколом слідчого експерименту від 06.04.2021р., який узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом DVD 4.7 GB 16x 120 min., за виключенням показань обвинуваченого в частині шантажу з боку потерпілого про наявність фотознімків, згідно якого ОСОБА_17 під час вчинення кримінального правопорушення наніс до 20 ударів гострим наконечником викрутки в область верхньої частини спини та лівої скроневої ділянки волосяної частини голови потерпілого ОСОБА_24 , після чого відшукав в одній з кімнат будинку кухонний ніж, яким наніс не менше 20 ударів в область шиї та верхньої частини спини потерпілого, який в цей час перебував на підлозі будинку з численними тілесними ушкодженнями (а.п. 101-109, 110 т. 2);

- протоколом отримання зразків від 26.04.2021р., згідно якого у ОСОБА_17 відібрані зразки букального епітелію (слини) для проведення молекулярної експертизи для встановлення ДНК порівняти з іншими встановленими ДНК (а.п. 111 т. 2).

Надані стороною обвинувачення вищезазначені докази безпосередньо досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та достатніми з огляду на положення чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед інших обставин, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Стаття 92 КПК України покладає обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно зі статтею 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна правова конструкція закріплена й у ч. 4 ст. 17 КПК України. Зі змісту ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України вбачається, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45) випливає, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Верховний Суд, ухвалюючи свої постанови, неодноразово роз`яснював, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання) «поза розумним сумнівом».

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 червня 2018 р. у справі № 712/13361/15).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причиновим зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винуватий усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Згідно з ч. 2 ст. 337 КПК України під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд звертає увагу, що обвинуваченому ОСОБА_17 роз`яснено положення ч. 3 ст. 31 КПК України, проте від обвинуваченого клопотання про розгляд справи судом присяжних не надходило.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зауважує, що розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення ОСОБА_17 відповідно до обвинувального акту.

Разом з тим, в ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_17 дійшла неправильного висновку про доведеність його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 4 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), вчинене з особливою жорстокістю та з корисливих мотивів, та нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Такий висновок суду ґрунтується, як на фактичних обставинах, встановлених при розгляді справи, так і на приписах п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», від 07 лютого 2003 року де зазначено, що умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п. 4 ч. 2 ст. 115 КК (2341-14 ), якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань, а також якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.

Так, стороною обвинувачення доказів про наявність у обвинуваченого ОСОБА_17 умислу на заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_24 з особливою жорстокістю не надано. Більше того, з показань самого обвинуваченого наданих в судовому засіданні та в ході проведення слідчого експерименту вбачається, що умислу на вчинення вбивства з особливою жорстокістю у нього не було.

При цьому, суд враховує висновки судово-медичних експертиз № 150 від 04.04.2021 та №092 від 26.04.2021 року, аналіз результатів яких дає підстави вважати, що дії обвинуваченого ОСОБА_17 по відношенню потерпілого ОСОБА_24 тривали недовго, вони заподіяні в короткий проміжок часу, а спосіб позбавлення життя та характер нанесення ножових поранень в життєво-важливі органи легені, серця, шиї, голови, не свідчать про прояв обвинуваченим особливої жорстокості.

Звідси, стороною обвинувачення не надано суду доказів на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_17 , завдаючи потерпілому ОСОБА_24 удари у життєво-важливі органи, з метою позбавити його життя, свідомо бажав не лише вбити потерпілого, а й того, щоб він відчував додаткові страждання, які не були б необхідними для настання його смерті.

З огляду на матеріали та обставини цього провадження підстав вважати поза розумним сумнівом, що обвинувачений ОСОБА_17 вчинив вбивство потерпілого ОСОБА_24 з особливою жорстокістю, у суду немає.

Поряд з цим, органом досудового розслідування ОСОБА_17 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, як умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині (вбивство), вчинене з корисливих мотивів, та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, з наданих в розпорядження суду доказів, у тому числі з долученого до кримінального провадження диску DVD 4.7 GB 16x 120 min, на якому є відеозапис вчинення обвинуваченим ОСОБА_17 кримінального правопорушення, не вбачаються жодної дії, яка б свідчила про те, що ОСОБА_17 в приміщенні будинку відшукав рюкзак чорного кольору, що належав потерпілому ОСОБА_24 з яким в подальшому залишив місце вчинення злочину.

Більше того, стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що обвинувачений ОСОБА_17 вчинив заплановані дії направлені на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Так, згідно з протоколом слідчого експерименту від 06.04.2021р. на досудовому розслідуванні ОСОБА_17 надав показання про те, що у автомобілі потерпілого ОСОБА_24 він взяв рюкзак який потім викинув по дорозі. Проте ці показання обвинуваченого суд не бере до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам, які містяться в обвинувальному акті в якому передбачено відшукання рюкзака в приміщенні будинку, а не в автомобілі, як зазначив обвинувачений, а також суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_17 в судовому засіданні, де він зазначив що на місці події не брав ніякого рюкзака, а наведене також ніяким чином не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Тобто, матеріали кримінального провадження не містять будь-якої інформації про наявність такого рюкзаку та відповідно її належність потерпілому ОСОБА_24 , у тому числі його опис, з урахуванням матеріальної оцінки, окрім посилання на нього в обвинувальному акті та пояснень самої потерпілої.

Більше того, під час проведення обшуку та затримання обвинуваченого ОСОБА_17 вказаний рюкзак виявлено не було та останній відповідно не вилучався.

Крім того, органом досудового розслідування в пред`явленому обвинуваченні зазначено, що обвинувачений ОСОБА_17 вчинив вбивство з корисливим мотивом.

Разом з тим, сторона обвинувачення не тільки не довела наявність у обвинуваченого ОСОБА_17 корисливого мотиву, але навіть не заявила, як саме корисливий мотив спонукав обвинуваченого до вбивства. Також сторона обвинувачення не довела, і навіть не намагалась довести, що цей корисливий мотив існував у обвинуваченого ОСОБА_17 на момент вбивства.

Суд бере до уваги те, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 стверджував, що напад з метою заволодіння чужим майном він не вчиняв, при цьому вбивство вчинив не з корисливого мотиву на заволодіння чужими речами, а мав намір відшукати фото на телефоні потерпілого з його участю на якому потерпілий оголений та знаходиться поруч з ним.

Суд зауважує, що законодавець, визначаючи корисливий мотив як обов`язкову ознаку кримінального правопорушення, вимагає доведення його наявності на момент заволодіння. Якщо б законодавець вважав, що характер мотиву не важливий для кваліфікації цього кримінального правопорушення, він не визначав би мотив як обов`язковий елемент кримінального правопорушення.

Тобто, сама згадка в обвинуваченні, що вбивство було вчинено з корисливих мотивів без формулювання і доведення, в чому саме цей мотив полягав, не може вважатися встановленням цього обов`язкового елемента кримінального правопорушення.

У свою чергу, згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Звідси, дослідивши та проаналізувавши в сукупності надані докази, у тому числі показання обвинуваченого, пояснення потерпілої, свідчення свідків, а також письмові докази у кримінальному провадженні, досліджені безпосередньо в судовому засіданні, які суд вважає логічними, послідовними та такими, що відтворюють події вчиненого обвинуваченим ОСОБА_17 злочину, перевіривши їх на предмет належності та допустимості, суд, ґрунтуючись на засадах справедливості та неупередженості, дійшов висновку про недоведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

З огляду на викладене, суд вважає невинуватим обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим та його слід виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Поряд з цим, з огляду на матеріали та обставини цього провадження підстав вважати поза розумним сумнівом, що обвинувачений ОСОБА_17 вчинив вбивство потерпілого ОСОБА_24 з корисливим мотивом, у суду немає.

Тому, враховуючи викладене, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши усі доводи учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_17 органом досудового розслідування за п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України є невірною та дії обвинуваченого відповідно до вимог ч.3 ст. 337 КПК України за наслідками розгляду цієї справи необхідно перекваліфікувати на ч. 1 ст. 115 КК України.

З огляду на викладене, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_17 в умисному протиправному заподіянні смерті, тобто вбивстві потерпілого ОСОБА_24 , поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Змінюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, суд виходить з обсягу пред`явленого обвинувачення та обставин досліджених судом, а також з того, що санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає більш м`яке покарання, ніж санкції п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, внаслідок чого при перекваліфікації дій обвинуваченого обсяг обвинувачення не збільшується та право на захист обвинуваченого не порушується.

Відповідно обставини, які зазначені в обвинувальному акті щодо вчинення ОСОБА_17 умисного протиправного заподіянні смерті іншій людині (вбивство), вчинене з особливою жорстокістю та з корисливих мотивів, та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, підлягають виключенню з обвинувачення.

Водночас серед питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України, законодавець передбачив й те, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведені положення процесуального закону судом були дотримані, оскільки при ухваленні цього судового рішення в частині перекваліфікації злочину з п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України судом враховані правові позиції, викладені в рішеннях Верховного Суду, зокрема у постановах від 29 вересня 2022 року у справі № 393/815/18 (провадження № 51 - 728 км 22), від 06 червня 2019 року у справі № 683/2620/17 (провадження № 51-8589км18), від 18 червня 2020 року у справі № 372/1922/17 (провадження № 51- 1299 км 19) та від 15 січня 2020 року у справі № 235/7490/15-к (провадження № 51-3081 км 19).

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_17 виду та розміру покарання, суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, а саме спосіб його вчинення, а також думку потерпілої щодо міри покарання обвинуваченому, яка просила призначити останньому покарання у виді довічного позбавлення волі та стягнути на її користь моральну шкоду в рахунок понесених страждань.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_17 судом враховано дані про його особу, який за місцем характеризується виключно позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, працював офіційно офіціантом в ресторані «Гага».

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення вперше.

Суд зауважує, що не визнає обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття, оскільки в ході судового розгляду цього не встановлено, з огляду на те, що щире каяття, характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_17 , згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , суд окрім ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_17 кримінального правопорушення, його суспільної небезпеки, характеру та конкретних обставин кримінального провадження, з врахуванням сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми, вини, мотиву і цілі, обстановки вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали, враховуючи спосіб вчинення злочину, шляхом нанесення обвинуваченим потерпілому ОСОБА_24 одного удару наконечником хрестоподібної викрутки в область правої частини голови останнього, до 20 ударів гострим наконечником викрутки в область верхньої частини спини та лівої скроневої ділянки волосяної частини голови потерпілого ОСОБА_24 та не менше 20 ударів в область шиї та верхньої частини спини ОСОБА_24 , суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_17 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі у розмірі, що наближений до верхньої межі санкції цієї статті.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_17 покарання у виді реального позбавлення волі у вказаному розмірі є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Згідно з положенням п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України та ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частина 1 ст. 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (зі змінами), передбачено, що: «6. При розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам».

Як вбачається з цивільного позову потерпіла ОСОБА_15 просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_17 на її користь моральний шкоду на загальну суму 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн, обґрунтовуючи її розмір тим, що внаслідок смерті чоловіка вона зазнала значних моральних страждань, що виражається в порушенні нормального укладу життя, оскільки вони з чоловіком були дуже близькими та прив`язаними один до одного, вона постійно знаходиться в стані стресу, що впливає на її здатність нормально працювати, займатись домашнім господарством та повноцінно виховувати й утримувати їх спільну малолітню дочку.

У зв`язку з цим, суд бере до уваги доводи потерпілої ОСОБА_15 та погоджується з тим, що потерпілій завдано моральну шкоду, яку вона зазнала, у зв`язку зі смертю свого чоловіка. У зв`язку з чим, з огляду на принципи розумності, виваженості та справедливості, оцінивши в сукупності викладені в позові обставини, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення підлягає частковому задоволенню.

Суд зазначає, що в судовому засіданні потерпілою та її представником належним чином не доведено того, що в результаті вчиненого правопорушення потерпілій ОСОБА_15 завдано моральну шкоду саме такого розміру, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей або позбавлення його можливості їх реалізації, що стало б підставою для відшкодування моральної шкоди у розмірі вказаної в цивільному позові.

Звідси, суд, керуючись у тому числі роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», із внесеними змінами, згідно якої, при визначенні розміру моральної шкоди, суд виходить з тяжкості душевних страждань потерпілих, яких вони зазнали, їх тривалості, можливості відновлення і змін у їх життєвих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд оцінює завдану моральну шкоду потерпілій ОСОБА_15 на суму 500 000 гривень.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2021р. та від 08.04.2021р. на речові докази у кримінальному провадженні, скасувати.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_17 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - у вигляді тримання під вартою. Строк призначеного покарання обчислювати з моменту фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_17 , а саме з 04 квітня 2021 року.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати невинуватим ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу залишити попередній - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з 04 квітня 2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 до обвинуваченого ОСОБА_17 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_17 на користь потерпілої ОСОБА_15 моральну шкоду у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_17 в дохід держави 33 715,73 грн (тридцять три тисячі сімсот п`ятнадцять гривень 73 коп.) процесуальних витрат на залучення експерта, з яких витрати на проведення:

- судової експертизи згідно з висновку експерта №СЕ-19/111-21/19047-БД від 25.06.2021р. на суму 14 873,16 грн.;

- судової експертизи згідно з висновку експерта №СЕ-19/111-21/20640-БД від 30.06.2021р. на суму 14 396, 74 грн.;

- судової експертизи згідно з висновку експерта №СЕ-19/111-21/19420-Д від 29.04.2021р. на суму 3 759,35 грн.;

- судової експертизи згідно з висновку експерта №СЕ-19/111-21/1943-ТР від 13.05.2021р. на суму 686,48 грн.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2021р. та від 08.04.2021р. на речові докази у кримінальному провадженні, скасувати.

Речові докази у справі:

- Мобільний телефон марки «ОРРО» темного кольору, відеореєстратор Hikvision Network Video Recorder моделі DS-7116NI-SN/P 01 та блок живлення P/n 9NA1201606 S/N 101700370», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області повернути законному власнику - потерпілій ОСОБА_15 ;

- чоловічі джинси темно-синього кольору з плямами РБК; чорну чоловічу кофту з капюшоном з РБК; кросівки чоловічі білого кольору марки «Рита» з плямами РБК; візитні картки на ім`я ОСОБА_24 в кількості 48 шт.; червону чоловічу футболку з надписами «METHOD», з плямами РБК, яку поміщено до спеціального пакета INZ4057626 та ніж, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області- знищити;

- змив з ручки дверей до кухні (зовнішня сторона), у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з ручки дверей до кімнати № 1 (зовнішня сторона), у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з ручки дверей до кімнати № 1 (внутрішня сторона), у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з правої частини шафи на першому поверсі, у паперовому конверті «НПУ ГСУ». скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; паперову серветку зі слідами РБК під № 10 у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з телефону НОМЕР_2 , у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; паперову серветку зі слідами РБК під № 11, на кухні, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив РБК з раковини на кухні, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив РБК з підлоги на 1-му поверсі, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив РБК з підлоги на 1-му поверсі під № 1. у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив РБК з підлоги на 1-му поверсі під № 6, у паперовому конверті «НПУ ГСУ» скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив РБК з підлоги на 1-му поверсі під № 3, у паперовому конверті «НПУ скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив РБК з підлоги на 1-му поверсі під № 2, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з ручки дверей до кухні (внутрішня сторона), у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; серветки біля раковини, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив і ручки дверей до ванної кімнати (внутрішня сторона), у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з перил сходів на другий поверх, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з ручки крана з правої сторони раковини, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з внутрішньої ручки лівих передніх дверцят автомобіля, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з ручки крана з лівої сторони раковини, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з торпеди автомобіля, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з внутрішньої ручки правих передніх дверцят автомобіля, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з телефону «ОРРО» у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з ручки дверей до кухні (внутрішня сторона), у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з внутрішньої ручки лівих задніх дверей автомобіля, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; змив з внутрішньої ручки правих задніх дверей автомобіля, у паперовому конверті «НПУ ГСУ». скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; 8 декоративних тряпчатих прикрас під № 5, у паперовому конверті «НПУ ГСУ», скріпленому печаткою «№ 2 Для довідок»; пляшку «Поляну купель», у картонній коробці, скріпленої біркою з відтиском печатки «№ 2 Для довідок» - знищити.

- мобільний телефон марки «Samsung GТ-С3322І...ІМЕІНОМЕР_6, НОМЕР_3 ...S/n НОМЕР_4 »; мобільний телефон марки «Sony Хреrіа F5122 іmеі НОМЕР_7; НОМЕР_5 », які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області повернути на вимогу власнику;

- CD-R диски, з записами процесуальних дій, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3