Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/229/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2024, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 22.12.2023, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

07.02.2024 до Кропивницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2024, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 22.12.2023, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000383.

ОСОБА_3 визнаний винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 місяць арешту. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за новим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2023 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, його оскаржено обвинуваченим, який подачу своєї апеляційної скарги на вказаний вирок мотивує тим, що даний вирок є не обґрунтований, внаслідок суворості призначеного покарання. Зазначає, що суд першої інстанції, затверджуючи угоду, міг призначити більш м`яке покарання за ч.1 ст.309 КК України - у вигляді штрафу та відповідно до ст.72 КК України визначити, що дане покарання буде виконуватись окремо від вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2023, яким його засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Згідно ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку, зокрема обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків угоди.

Як убачається з матеріалів провадження, 22.12.2023 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 . Із запропонованим в угоді покаранням за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком на один місяць, із застосуванням положень ст. 71 КК України та призначенням покаранням у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності свого захисника ОСОБА_4 , погодився, про що зазначено в самій угоді про визнання винуватості (а.м.п. 12-16).

Вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2024 затверджено угоду від 22.12.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_4 та призначено покарання, узгоджене сторонами угоди, тобто за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді арешту строком на один місяць, із застосуванням положень ст. 71 КК України та призначенням покаранням у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Отже, вказаним підтверджується, що судом першої інстанції дотримано вимог угоди і покарання, призначене вироком суду, за своїм видом та розміром, відповідає покаранню, узгодженому сторонами угоди.

Разом з тим, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 ставить питання про суворість призначеного покарання, тобто судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржено згідно з положеннями ст.394 КПК України, так як суд першої інстанції призначив покарання, яке тотожне із покаранням, затвердженим між прокурором та обвинуваченим.

На підставі ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст.399 КПК України

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2024, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 22 грудня 2023 року, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Копію ухвали направити обвинуваченому ОСОБА_3 разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Суддя