Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

05 грудня 2023 року

м. Шаргород

Справа № 152/1391/23

провадження № 1-кп/152/140/23

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000286 від 20.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

з участю:

сторін кримінального провадження -

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 07.07.2023 приблизно о 22 годині, під час дії воєнного стану на території України, перебуваючи в альтанці біля кафе «Домашня кухня», що розташоване по вул. Гагаріна,68А, в с. Рахни-Лісові Тульчинського району Вінницької області та розпиваючи спиртні напої разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , помітив, як останній поставив свій мобільний телефон на стіл, а сам заснув. Після чого у нього виник умисел на крадіжку означеного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_7 спав, а ОСОБА_6 залишив альтанку, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY S22 ULTRA 5G» в прозорому чохлі з сім-картою ПрАТ «Київстар», які належали ОСОБА_7 та переніс до себе додому і 14.07.2023 заклав у якості заставного майна в ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер - Ріелті» і Компанія», за що отримав грошові кошти в сумі 919 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1922,40 грн.

Суд, згідно з приписами ч.6 ст. 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Суду показав, що 07.07.2023 приблизно о 22 годині, перебуваючи в альтанці біля кафе «Домашня кухня», що розташоване по вул. Гагаріна,68А, в с. Рахни - Лісові Тульчинського району Вінницької області та розпиваючи спиртні напої разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , помітив, як останній поставив свій мобільний телефон на стіл і заснув, а ОСОБА_6 залишив альтанку. Він викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY S22 ULTRA 5G» в прозорому чохлі з сім-картою ПрАТ «Київстар», які належали ОСОБА_7 та переніс до себе додому, а 14.07.2023 заклав у якості заставного майна в ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер - Ріелті» і Компанія», за що отримав грошові кошти в сумі 919 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілим ОСОБА_7 на виклик суду не прибув, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України. До суду від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання (а.с. 27).

Суд, виконуючи вимоги ст. 325 КПК України, заслухав думку учасників судового засідання щодо заяви потерпілого ОСОБА_7 , і вважає за можливе провести судовий розгляд у його відсутності з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Виконуючи вимоги ст.349 КПК України, суд з`ясував думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 також вважають за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, про що ОСОБА_3 подав письмову заяву (а.с.44).

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суда немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 і переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які викладені в обвинувальному акті і ніким не оспорюються та про можливість проведення судового розгляду за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 в тому, що він 07.07.2023 приблизно о 22 годині, під час дії воєнного стану на території України, перебуваючи в альтанці біля кафе «Домашня кухня», що розташоване по вул. Гагаріна,68А, в с. Рахни - Лісові Тульчинського району Вінницької області та розпиваючи спиртні напої разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , помітив, як останній поставив свій мобільний телефон на стіл, а сам заснув. Після чого у нього виник умисел на крадіжку означеного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_7 спав, а ОСОБА_6 залишив альтанку, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY S22 ULTRA 5G» в прозорому чохлі з сім-картою ПрАТ «Київстар», які належали ОСОБА_7 та переніс до себе додому, а 14.07.2023 заклав у якості заставного майна в ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер - Ріелті» і Компанія», за що отримав грошові кошти в сумі 919 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1922,40 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винуватого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання і вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернув викрадене майно потерпілому. Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Тульчинська ЦРЛ» Тульчинської міської ради Вінницької області ОСОБА_3 не перебуває (а.с.68, 69).

При таких обставинах суд, виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки потерпілого, який при призначенні покарання покладається на вирішення суду, даних про особу ОСОБА_3 , який покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, шкоду, заподіяну кримінальними правопорушеннями відшкодував повністю, має на утриманні малолітню дитину, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 5 статті 12 КК України є тяжким злочином, суд вважає, що зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На переконання суду, захід примусу визначений судом, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде відповідати одному із основних принципів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статті 69 КК України.

Згідно з положенням п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

У справі, що розглядається цивільний позов не заявлено.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY S22 ULTRA 5G», прозорий чохол, сім карту ПрАТ «Київстар» підлягають поверненню потерпілому ОСОБА_7 (а.с. 52).

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1194,90 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави (а.с. 61).

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.07.2023 накладено арешт на телефон марки «SAMSUNG GALAXY S22 ULTRA 5G», прозорий чохол, сім карту ПрАТ «Київстар» (а.с.53 54).

Арешт на вказане майно слід скасувати.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у три роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

Початок іспитового строку рахувати ОСОБА_3 з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у три роки обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.07.2023 на телефон марки «SAMSUNG GALAXY S22 ULTRA 5G», прозорий чохол, сім карту ПрАТ «Київстар». скасувати

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY S22 ULTRA 5G», прозорий чохол, сім карту ПрАТ «Київстар» повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1194 (одна тисяча сто дев`яносто чотири) гривні 90 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1