УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 642/1213/22

провадження № 51-5820впс23

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула клопотання прокурора Новобоварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000750 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, і

встановила:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання прокурора ОСОБА_4 про направлення згаданого провадження з Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова.

Мотивуючи заявлену вимогу, автор клопотання зазначає, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 було скеровано до Київського районного суду м. Полтави на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 8 березня 2022 року № 2/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя в Ленінському районному суді м. Харкова, в якому згідно з розпорядженням від 17 листопада 2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність справ; інкриміноване ОСОБА_5 правопорушення вчинено на території Холодногірського району м. Харкова; усі учасники провадження (серед яких представник потерпілого та захисник) проживають у м. Харкові та Харківській області. Посилаючись на це, періодичну відсутність інтернет зв`язку в Харківській області, прокурор твердить, що передача справи до Ленінського районного суду м. Харкова є доцільною, сприятиме ефективності судового розгляду, адже значна віддаленість районного суду м. Полтави унеможливлює забезпечення явки відповідних осіб, а також створює перепони для підтримання державного обвинувачення.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте вони в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в клопотанні прокурора, дослідивши наявні в Верховному Суді матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Касаційний кримінальний суд, Суд) за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з наявних у Верховному Суді даних, кримінальне провадження № 0000750 стосовно ОСОБА_5 надійшло до Київського районного суду м. Полтави в установленому законом порядку, що не заперечується прокурором у клопотанні. Судовий розгляд провадження не розпочато.

Частиною 1 ст. 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для його розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Перелічених підстав у поданому прокурором клопотанні не відображено. Не міститься у зверненні й таких конкретних даних, які би доводили неможливість здійснення правосуддя Київським районним судом м. Полтави у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 .

До того ж сторона обвинувачення вказує на доцільність зміни територіальної підсудності, що не узгоджується з положеннями статей 32, 34 КПК.

Посилається прокурор і на непереборні перешкоди для забезпечення явки до Київського районного суду м. Полтави представника потерпілого та захисника, хоча за інформацією, наданою цим судом, таких учасників у кримінальному провадженні немає, захисник до участі в справі не залучався.

У розумінні положень вказаних норм КПК, не можна визнати прийнятними і доводи в клопотанні про наявність у сторони обвинувачення перепон для участі в судовому провадженні, оскільки в силу закону прокурор має виконувати свої процесуальні обов`язки не залежно від місця розташування суду.

Також у поданому зверненні прокурор, покликаючись на проживання учасників провадження в різних місцях на території м. Харкова та Харківській області, не наводить належних обґрунтувань, які би доводили необхідність направлення кримінального провадження саме до Ленінського районного суду м. Харкова. При цьому за отриманою Верховним Судом інформацією, обвинувачений та чотири з п`яти свідків у справі мешкають поза межами м. Харкова.

Посилаючись на розпорядження Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65, автор клопотання залишив поза увагою, що в цьому документі йдеться не тільки про відновлення територіальної підсудності судових справ судів м. Харкова та Харківської області, а й про необхідність забезпечення розгляду проваджень, які у визначений період надійшли до відповідних судів Полтавської області. На необхідності в найкоротший термін забезпечити в Київському районному суді м. Полтави належний розгляд справ, направлених за розпорядженням від 8 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», наголошено також у рішенні Ради суддів України від 17 серпня 2023 року № 31.

Крім того, за наявними у Верховному Суді даними прокурор раніше звертався до Касаційного кримінального суду з питань направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 до Ленінського районного суду м. Харкова. на аналогічних підставах. Подане клопотання Суд ухвалою від 4 жовтня 2023 року залишив без задоволення. Таке рішення є остаточним й оскарженню не підлягає.

Проте прокурор повторно звернувся до Касаційного кримінального суду з клопотанням, в якому містяться аналогічна вимога й подібні, викладеним у попередньому зверненні доводи, котрі вже були предметом перевірки цього суду та відхилені.

У ст. 34 КПК не регламентовано процедури неодноразового звернення однією стороною в тому самому провадженні з подібними клопотаннями про зміну територіальної підсудності, адже це суперечить приписам ст. 2, ч. 5 ст. 34 цього Кодексу.

Касаційний кримінальний суд у своїх рішеннях акцентував, що повторні звернення про передачу справи з одного суду до іншого на тих самих підставах і з доводами, які вже були предметом перевірки суду, не сприяє оперативному судовому розгляду кримінального провадження (наприклад, ухвали від 19 грудня 2023 року, 31 січня, 5 лютого 2024 року,справи № 464/4231/23, № 641/4944/21,№ 757/418/24-к відповідно).

Наведені позиції сторона обвинувачення залишила поза увагою.

Ураховуючи викладене, колегія суддів не вбачає перелічених у ч. 1 ст. 34 КПК підстав для передачі цього кримінального провадження до Ленінського районного суду м. Харкова. Тому звернення прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів

постановила:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000750 стосовно ОСОБА_5 з Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3