Справа № 446/2075/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2023 за №0000041 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України,

встановив:

08.09.2023 прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури передано до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2023 за №0000041 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою суду від 11.09.2023 призначено підготовче засідання з розгляду вказаного кримінального провадження.

Ухвалою суду від 15.09.2023 матеріали даного кримінального провадження призначено до судового розгляду.

25.09.2023 потерпілий ОСОБА_6 через канцелярію суду подав клопотання про накладення арешту на майно, а саме квартиру, яка перебуває у спільній власності обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 клопотання про арешт майна підтримав та вказав, що з метою забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, необхідно накласти арешт на вказану квартиру.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо заявленого потерпілим клопотання заперечила повністю, оскільке таке не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що у клопотанні про накладення арешту на майно не вказано інформації, яка б дала можливість зрозуміти на яке саме майно накласти арешт.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, суд дійшов до наступних висновків.

Так, згідно з ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Як вказано у ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. ч. 3, 6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_6 в обгрунтування клопотання про арешт майна вказує, що таке подано з метою забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Однак, як встановлено судом, у матеріалах кримінального провадження відсутній пред`явлений будь-якими учасниками справи цивільний позов, потерпілий ОСОБА_6 не є цивільним позивачем у даному провадженні, а стаття за якою обвинувачується ОСОБА_4 не передбачає конфіскацію.

А відтак, зважаючи на той факт, що у кримінальному провадженні не було заявлено цивільного позову, для запезпечення якого допускається арешт майна, відсутні підстави для спеціальної конфіскації майна, санкція статті не передбачає додаткове покарання у виді конфіскації, суд з урахуванням наведених вище мотивів вирішив, що у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про накладення арешту на майно необхідно відмовити.

Керуючись ст. 170-173 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.10.2023.

Суддя ОСОБА_1