Справа № 468/89/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

24.01.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000419 від 25.11.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привільне Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжувався, востаннє до 14.02.2024 року. 25.11.2023 року близько 17:00 години ОСОБА_3 знаходився в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу її власника ОСОБА_6 . Перебуваючи у зазначеній квартирі, ОСОБА_3 на столі в приміщенні кухні побачив мобільний телефон Redmi 10А, який належить ОСОБА_6 і в цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та те, що на всій території України діє воєнний стан, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кухні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, 25.11.2023 року близько 17:00 години таємно викрав мобільний телефон марки Redmi 10А, вартістю 3434 гривні 20 копійок.

В подальшому ОСОБА_3 залишив квартиру та розпорядився викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму вартістю 3434 гривні 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього, 25.11.2023 року близько 23:00 години ОСОБА_3 з дозволу власника ОСОБА_7 знаходився у приміщенні гаражу, який розташований в дворі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у підсобному приміщенні гаражу ОСОБА_3 побачив на столі мобільний телефон «Samsung Galaxy А12», який належить ОСОБА_7 , і в цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону, належного ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та те, що на всій території України діє воєнний стан, ОСОБА_3 , перебуваючи у підсобному приміщенні вищевказаного гаражу, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, 25.11.2023 року близько о 23:30 години таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А12» вартістю 3433 гривні 33 копійки.

В подальшому ОСОБА_3 з викраденим мобільним телефоном залишив приміщення гаражу та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 3433 гривні 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

16.01.2024 року між прокурором ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Було домовлено про застосування покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, яке визначене сторонами угоди з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочинів, у вчиненому розкаюється, раніше не судимий, не працює, відшкодував шкоду, сторони дійшли згоди про можливість застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор підтвердив намір укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченим та заявив клопотання про долучення до обвинувального акту матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та беззастережно, угоду про визнання винуватості просить затвердити, підтвердив в судовому засіданні, що укладення угоди є його добровільним виявом та погоджується на узгоджене покарання.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, від них надійшли заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, розглянувши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В свою чергу потерпілими надано письмову згоду на укладення даної угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесено до категорії тяжких злочинів (ч.4 ст.185 КК України). Міра покарання погоджена сторонами угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, цілком розуміє положення ст.473, 474, 476 КПК України, укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

За даних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Речові докази: мобільні телефони Redmi 10А та «Samsung Galaxy А12» - слід залишити у власників.

Керуючись п.1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 16 січня 2024 року по кримінальному провадженні №0000419 про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільні телефони Redmi 10А та «Samsung Galaxy А12» - залишити у власників.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Баштанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення на підставі ст. 394 КПК України.

СУДДЯ: