Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4278/23
Провадження № 1-кс/723/5058/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

дізнавача ОСОБА_3

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури про арешт майна.

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Сторожинецького районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, посилаючись на те, що 25 вересня 2023 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на МПП «Красноїльськ» у смт. Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області під час перетину Державного кордону України на виїзд та проходження паспортного контролю надав завідомо підроблені офіційні документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 видане на власне імя.

Відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 25.09.2023 року з правовою кваліфікацією ч.4 ст. 358 КК України.

Під час огляду місця події 25.09.2023 року були вилучені тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідка другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 видане на імя ОСОБА_6 .

Постановою дізнавача вище зазначені документи визнані речовим доказом. Посилаючись на те, що дані документи є речовим доказом, оскільки є об`єктом кримінально - правових дій, з метою збереження речового доказу необхідно накласти арешт на документи.

В суді діщзнавач підтримав клопотання, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Вислухавши дізнавача, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ст. 171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з тим, статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Фабула кримінального правопорушення, яка зазначена у витязі № 0000248 внесеній до ЄРДР 25.09.2023 року про те, що 25 вересня 2023 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на МПП «Красноїльськ» у смт. Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області під час перетину Державного кордону України на виїзд та проходження паспортного контролю надав завідомо підроблені офіційні документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 та довідку другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 видане на власне імя.

Постановою дізнавача вище зазначені документи визнано речовим доказом.

Таким чином, слідчий суддя знаходить, що дізнавач в своєму клопотанні та безпосередньо в суді довів необхідність арешту майна, згідно вимог ст. 170 ч.2 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 погоджене прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на:

-тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.07.2020 року видане на імя ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано до сейф-пакету FPS 2172872

-довідка про проходження військово-лікарської комісії №11/4441 від 27.07.2022 року , яка упакована до сейф-пакету FPS 2172909.

Речовий доказ зберігати у камері схову речових доказів ВП №1 м. Сторжинець за адресою м Сторожинець вул. Хмельницького 45 Чернівецького району Чернівецької області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду ОСОБА_7