Справа №760/3776/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді утримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження, що внесено до ЄРДР №0000402 від 18.02.2022 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_5

свідка - ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського УПГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді утримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження, що внесено до ЄРДР №0000402 від 18.02.2022 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., приблизно о 11:25 годин, перебуваючи а адресою: м. Київ, вул. Новопольова, 97 поруч із приміщенням ВП « Київської дистанції сигналізації та зв`язку», бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, вирішив незаконно проникнути до вказаного приміщення з метою таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до іншого приміщення, діючи з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, ОСОБА_5 , озирнувшись навколо та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи заздалегідь заготовлену металеву викрутку, яку заздалегідь взяв із собою як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, вставив вищевказану викрутку в замкову щілину накладного замка вхідних дверей до приміщення ВП « Київської дистанції сигналізації та зв`язку», яку прокрутив декілька разів, тим самим відчинивши замок, після чого ОСОБА_5 проникнув до приміщення ВП « Київської дистанції сигналізації та зв`язку».

Продовжуючи свої злочиннi дiї, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ВП« Київської дистанції сигналiзацiї та зв`язку», наблизився до щитовоi зв`язку, відчинив її двері, після чого, використовуючи заздалегідь приготовлені для вчинення кримінального правопорушення ножиці для металу, вiдрiзав кабелi зв`язку, а саме: кабель марки« ТПП 10* 2», загальною довжиною 20 м, вартістю 403,4 гривень, кабель марки« ТЗАВБ 7* 4», загальною довжиною 60 м, вартістю 171,6 гривень, муфта « XAGA- 500-75/ 15-300- Z», у кількості 8 штук, вартістю 7093,28 гривень, провід «ПКСВ», загальною довжиною 200 м, вартістю 137,2 гривень, що перебуває на балансі ВП« Київської дистанції сигналізації та зв`язку», якi заховав у рюкзак синього кольору, який був при ньому.

Однак, ОСОБА_5 не виконавши усіх дiй, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений працівниками ВП« Київської дистанції сигналiзацii та зв`язку».

Злочинними діями, ОСОБА_5 , ВП« Київської дистанції сигналiзацiї та зв`язку» була заподіяна майнова шкода на загальну суму 7805,48 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна( крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, але кримінальне правопорушення ним не було закiнчено до кінця з причин що не залежали від його волі, так як останній не вчинив усiх дiй, якi вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженнi докази, а саме:

1.Заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення;

2.Протоколом огляду місця події вiд 18.02.2022, по мiсцю вчинення кримінального правопорушення, за адресою: м. Київ, вул. Новопольова, 97;

3.показами свiдка ОСОБА_9 вiд 18.02.2022;

4.показами свiдка ОСОБА_8 від 18.02.2022:

5.показами свiдка ОСОБА_10 від 18.02.2022;

6.довiдкою начальника ВП Київська дистанція сигналiзацiї та зв`язку вiд 18.02.2022;

7.іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та/ або суду;

- незаконно впливати на свідків, з метою змiни останніми показів в частині фактичних обставин;

- вчинити iнше кримінальне правопорушення чи продовжити кримiнальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На той факт, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тобто усвідомлюючи невідворотнiсть покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду. Крім того, ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не одружений, не має міцних соціальних зв`язкiв, що свідчить про те, що він може покинути місце свого постійного проживання та переховуватись від правоохоронних органів та суду.

На той факт, що підозрюваний може впливати на свідків, з метою змiни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності та що підозрюваний ОСОБА_5 може погрожувати свідкам з метою зміни їх свiдчень в частині фактичних обставин.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_5 офiцiйно не працює, немає постійного джерела доходу та може вчиняти iншi засності. Бiльш м`якi запобiжнi заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу впливати на переховуватись від органів досудового розслідування та розслідування кримінального провадження.

Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обгрунтованими, через те, що матерiали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у незакiнченому замаху на таемне викрадення чужого майна( крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, але кримiнальне правопорушення ним не було закiнчено до кінця з причин що не залежали від його волі, так як останній не вчинив усiх дій, якi вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язкiв та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі всього вище викладеного, в органу досудового розслідування, прокурор вважає, що є достатні підстави, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений . 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальна санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 УПУ України. Прокурор вказує, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну поведінку. Орган досудового слідства вважає наявність цих ризиків обґрунтованими, через те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані, які вказують на те, що саме підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальна санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років..

Просив суд врахувати, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з огляду на зазначені у ньому обставини та факти.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, наголошував, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, мав місце роботи, тобто ризик переховування відсутній. Також просив, щодо обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Підозрюваний погодився із висловлюваннями свого захисника, заперечував проти задоволення клопотання. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи. Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. 18.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти настанню вказаних ризиків щодо ОСОБА_5 , оскільки не доведеними є ризики: вчинення нових кримінальних правопорушень, намагання вплинути на свідків та переховуватися від органів досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, мав місце роботи.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Тому, слідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту по місцю проживання по АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 до 08.00 год., наступної доби, строком на 60 днів, тобто до 19 квітня 2022 року.

У зв`язку з цим, слідчий суддя також вважає обґрунтованим на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого,прокурора;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді зі свого місця проживання;

- не відлучатись за межі міста Києва без дозволу слідчого,прокурора або слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 131,176, 181,184, 194, 309, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання відмовити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Києва, громадянину України, не працюючому, зареєстрованому в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 19 квітня 2022 року включно , із забороною залишати квартиру АДРЕСА_3 в період з 20.00. до 08.00. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_5 на весь час дії запобіжного заходу наступні обов`язки:

-прибувати за першим викликом до слідчого,прокурора ;

-не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді зі свого місця проживання ;

-не відлучатись за межі міста Києва без дозволу слідчого,прокурора або слідчого судді.

Звільнити з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: