Справа № 462/7529/23
провадження 1-кп/462/628/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000725 від 29.07.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мавковичі Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 28 липня 2023 року, близько 11 години, керуючи автомобілем марки «Renault Lodgy» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул.Виговського у м.Львові, в напрямку до вул.Сигнівка, поблизу буд.32, всупереч ст.14 Закону України «Про дорожній рух», згідно з якою учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, грубо порушив вимоги чинних правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами, зокрема порушив вимоги Р.1 п.1.5; 1.10; Р.2 п.2.3 б), д); Р.10 п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху.

Вказані порушення виразилися у тому, що ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, маючи технічну можливість попередити (уникнути) настання дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 , не маючи завад технічного характеру, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а також виконуючи поворот ліворуч не дав дорогу зустрічному транспортному засобу, внаслідок чого вчинив зіткнення із мотоциклом марки «Suzuki GSX-R600» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічній смузі руху по вул.Виговського в напрямку вул.Патона.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху України, ОСОБА_6 отримав вивих правої плечової кістки з відривом великого горбка, що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, подав клопотання, у якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрити. Також просив долучити до справи мирову угоду (угоду про відшкодування моральної шкоди у кримінальному провадженні) від 25.09.2023 року, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 клопотання підтримав.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримали. Потерпілий пояснив, що вони з обвинуваченим помирилися, обвинувачений відшкодував йому моральну шкоду, жодних претензій він до ОСОБА_4 не має.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого та потерпілого не заперечив.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання сторін, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, яким є кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України. Потерпілий підтвердив, що він примирився з обвинуваченим, претензій до обвинуваченого не має, оскільки шкода останнім відшкодована.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 просить закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, клопотання захисника ОСОБА_4 щодо віднесення процесуальних витрат у справі за проведення судових експертиз на рахунок держави є необґрунтованим, оскільки закриття кримінального провадження щодо нього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Вказане узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року у справі № 342/1560/20, у якій Верховний Суд врахував також висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Висновки ОП ККС ВС у постанові від 12.09.2022 року у справі №203/241/17, на які посилається обвинувачений у своєму клопотанні, стосуються звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі, а відтак підстав для застосування таких у даному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 284, 285, 286, 314, 315, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_6 на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження №0000725 від 29.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрити.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 10 755 (десять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) гривень процесуальних витрат.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписом із відеореєстратора автомобіля марки «Renault Lodgy» р.н. НОМЕР_1 залишити в матеріалах справи;

-автомобіль марки «Renault Lodgy» р.н. НОМЕР_1 повернути власнику;

-мотоцикл марки «Suzuki GSX-R600» р.н. НОМЕР_2 повернути власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 03.08.2023 року на автомобіль марки «Renault Lodgy» р.н. НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання).

Скасувати арешт, накладений ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 03.08.2023 року на мотоцикл марки «Suzuki GSX-R600» р.н. НОМЕР_2 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання).

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1