"20" жовтня 2023 р. Справа № 363/5951/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в кримінальному провадженні № 50001862 за ч. 2 ст.309 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця с. Мньов Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого, зі слів маючого на утриманні неповнолітню дитину, освіта повна середня, працюючого неофіційно збірником ТОВ «Профнастил», на підставі ст. 89 КК України не судимого,

встановив:

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що о 17 год. 12 хв. 18 жовтня 2023 року біля АЗС «Шепелс» на перехресті вул. Чернігівська та Гаражного проїзду у м. Славутич Вишгородського району, після придбання в мережі інтернет зберігав при собі особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан1-он) вагою 2,769 г., розфасовану в п`ять зіп-пакетів, які добровільно видав співробітникам поліції.

В суді підозрюваний ОСОБА_4 показав, що зберігав при собі наркотичні засоби, щоб їх віддати іншим і заробити гроші. Після затримання адвоката так і не побачив, з ним не спілкувався. Проти клопотання не заперечував. Погодився на розгляд справи без захисника, який йому не потрібен.

Заслухавши прокурора на підтримання клопотання, підозрюваного, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що згідно витягу з ЄРДР досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні розпочате 18.10.2023 року за ч. 2 ст. 309 КК України.

18.10.2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Про підозру за ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_4 повідомлено 19.10.2023 року.

Протокол затримання складено в період з 19 год. до 20 год. 25 хв., у якому зазначено, що підозрюваного затримано о 19 год. 17 хв., а також про те, що о 19 год. 25 хв. за № 1010-0001836 від 18.10.2023 року про його затримання повідомлено центр безоплатної правової допомоги.

Втім, зі справи встановлено, що фактичне затримання підозрюваного в розумінні вимог ст. 209 КПК України мало місце о 17 год. 12 хв., що випливає зі змісту рапорту про затримання ОСОБА_4 інспектором СРПП, коли це також достатньо убачається зі змісту протоколу огляду місця події від 18.10.2023 року складеного в період з 17 год. 30 хв. до 19 год. 10 хв. з фототаблицею до нього.

В той же час на виконання обов`язків, передбачених ст. 206 КПК України, слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що саме о 17 год. 12 хв. 18 жовтня 2023 року мало місце фактичне затримання підозрюваного, який через підкорення працівникам поліції знаходився поряд із співробітниками поліції та за відсутності участі призначеного захисника.

Відповідно до вимог ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Не дивлячись на наявність повідомлення центру безоплатної правової допомоги про затримання підозрюваного ОСОБА_4 й відповідно залучення останньому захисника в розумінні вимог ст.ст. 49, 208, 213 КПК України, підозрюваний захисником в ході розслідування не забезпечений. Всі процесуальні дії (огляд місця події, особистий обшук під час затримання, повідомлення про підозру та допит підозрюваного) з ним проведено у відсутність захисника, коли підозрюваний від послуг захисника відмовився без зустрічі із останнім та конфіденційної розмови із захисником не мав, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 54 КПК України. Протокол роз`яснення права на захист складено тільки 19.10.2023 року о 10 год. 40 хв. й всупереч вказаних вимог Закону.

В матеріалах справи відсутнє й суду не надано відповідне доручення з центру безоплатної правової допомоги видане згідно вимог Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» на підтвердження повноважень захисника призначеного затриманій особі.

Не має в справі й даних про виконання слідчим під час затримання особи вимог ч. 4 ст. 213 КПК України у разі неприбуття призначеного захисника.

Згідно ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно ч. 3 ст. 49 КПК України постанова (ухвала) про доручення призначити адвоката негайно направляється відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, і є обов`язковою для негайного виконання. Невиконання, неналежне або несвоєчасне виконання постанови (ухвали) про доручення призначити адвоката тягнуть відповідальність, встановлену законом.

Відтак, проведення процесуальних дій з затриманою особою, якій так і не забезпечено зустрічі із призначеним згідно закону захисником, прийняття відмови від захисника за вказаних умов, повідомлення про підозру й допит, вчинено і призвело до порушення права особи на захист, що є істотним порушенням прав та свободи людини (п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України).

Більш того, встановлено, що всі без винятку процесуальні документи у вказаному кримінальному провадженні, окрім повідомлення про підозру від 19.10.2023 року й клопотання про обрання запобіжного заходу від 20.10.2023 року складено саме за ч. 2 ст. 307 КК України, в тому числі повідомлення про початок розслідування, огляд місця події, протокол затримання, протокол відмови від захисника й навіть протокол допиту підозрюваного після повідомлення про підозру від 19.10.2023 року за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відтак, зі справи встановлено, що затримання ОСОБА_4 пов`язано і здійснено у зв`язку з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що мало місце без ухвали слідчого судді й одразу після вчинення злочину.

Проте, після затримання ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке і стало підставою для його затримання, так і не здійснено. Натомість йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, що вимогам ст.ст. 207, 208, 214, 276-279 КПК України не відповідає.

За таких обставин суд доходить висновку, що процесуальні дії щодо підозрюваного в цій справі вчинено з порушенням принципу законності, а також унаслідок істотного порушення прав та свобод особи, що перешкоджає суду належно встановити достовірність складених процесуальних документів та покласти їх в основу законного, обґрунтованого судового рішення про обрання запобіжного заходу пов`язаного з обмеженням волі і втручанням у здійснення права особи на вільне пересування ( п. 2 ч. 1 ст. 7, ст. 8, ч.ч. 1 і 2 ст. 9, ст. 10, ст. 12, ст. 20, ст. 85, ст. 370 КПК України).

Відтак зазначені процесуальні дії та рішення суд не може покласти в обґрунтування судового рішення про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту з точки зору існування обґрунтованості підозри, як таке що вчинено з істотним порушенням прав підозрюваного на захист та свободу й особисту недоторканність.

У той же час з матеріалів клопотання убачаються достатні відомості про участь і причетність ОСОБА_4 до діяння пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин.

Судом встановлено, що підозрюваний на підставі ст. 89 КК України не судимий, офіційного місця роботи не має, постійно проживає з матір`ю за вказаною вище адресою, притягувався в 2023 році до адміністративної відповідальності, а раніше до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, ухилення від слідства.

Зазначене підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомленням про початок досудового розслідування від 18.10.2023 року, рапортом, протоколом огляду місця події з додатками до нього, протоколом затримання особи, протоколом допиту підозрюваного від 19.10.2023 року, протоколом огляду речей від 19.10.2023 року з додатками до нього, протоколами допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 19.10.2023 року, постановою про визнання речовими доказами від 19.10.2023 року, постановою про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 18.10.2023 року, повідомленням про підозру від 19.10.2023 року, протоколом роз`яснення права на захист від 19.10.2023 року, висновком експерта №СЕ-19/111-23/56355-НЗПРАП від 19.10.2023 року та матеріалами, які характеризують особу підозрюваного.

Беручи до уваги викладене, а також істотність допущених процесуальних порушень по справі та основоположних прав підозрюваного, які є складовою права на справедливий судовий розгляд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), зазначене є підставою для обрання такого запобіжного заходу, який зможе забезпечити дотримання пропорційності і балансу між інтересами досудового слідства та законними інтересами і основоположними, загальноприйнятними правами особи.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що з метою убезпечення від настання ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, ухилення підозрюваного від слідства, щодо останнього слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, коли підстав для більш істотного втручання в права і свободи підозрюваного, обмеження на вільне пересування внаслідок порушення принципу законності й права на захист останнього не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись статтями 132, 176-197, 203-211, 372 КПК України,

ухвалив:

клопотання про обрання запобіжного заходу задовольнити частково.

В обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Згідно ст.ст. 179 і 194 КПК України обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який повинен своєчасно прибувати за кожною вимогою до органу досудового слідства або суду строком до 19.12.2023 року.

Покласти на ОСОБА_4 строком до 19.12.2023 року виконання таких обов`язків:

- прибувати на кожну вимогу до слідчого і до суду по вказаному кримінальному провадженню,

- повідомляти органи слідства і суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування із свідками в цьому кримінальному провадженні.

Підозрюваного ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено штраф від 0,25 розміру до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляції безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя