Справа № 947/139/22
Провадження № 1-кп/947/444/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження внесені до ЄРДР за № 0000872 від 11.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 11.10.2021 приблизно о 13.00 год., обвинувачений ОСОБА_11 точний час встановити не надалось можливим, між ОСОБА_11 та його знайомим ОСОБА_12 , які знаходились позаду житлового багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, під час якого, у ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень шляхом нанесення ножових поранень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , ОСОБА_11 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в цей же день приблизно о 13:00 год., точний встановити не надалось можливим, знаходячись позаду житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, взяв ніж, який був при ньому, лезом якого наніс один удар в область передньо - внутрішньої частини стегна лівої ноги ОСОБА_12 .

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_11 , потерпілому ОСОБА_12 спричинено наступне тілесне ушкодження: колото-різана рана передньо - внутрішньої поверхні лівого стегна у середній третині з крововиливом у м`які тканини стегна та ушкодженням м`язових волокон, великої підшкірної вени, а також стегнової артерії і вени, яке ускладнилося розвитком геморагічного шоку, та було небезпечним для життя, і згідно з п.2.1.1. (а), 2.1.3. (о), 2.1.3. (п) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, від якого ОСОБА_12 помер через деякий час.

Після чого, ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, але в подальшому був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, визнав частково, а саме обвинувачений пояснив, що події відбувалися у жовтні 2021 року, позаду житлового будинку АДРЕСА_2 , він зі знайомим ОСОБА_12 розпивав спиртні напої, потім почали сваритися, потерпілий почав його бити, виганяти з місця де він сидів, казав, що прийде його знайомий, тоді він його вдарив ножем у ногу, ніж був при ньому, він його просто штиркнув ножем. Потім вони допили горілку, лягли спати, коли він проснувся, то потерпілий вже був мертвий. В цей день вони випили по літру горілки. Потерпілий його штовхав ногами декілька разів, вдарив по голові, щоб він пішов, біль не відчував бо був в стані алкогольного сп`яніння. У нього наміру вбивати потерпілого не було, коли він його вдарив, то потерпілий нічого не казав. Ніж знаходився біля них поруч, вони різали ковбасу, у нього була мета налякати потерпілого, але той ще більш почав його бити ногами. Коли він прокинувся то побачив, що потерпілий був білий, пішов до жіночки щоб викликати швидку, коли повернувся вже приїхала поліція.

В судовому засіданні допитанийсвідок ОСОБА_14 пояснив, що він в день події, вийшов покурити і чув, як хтось казав «Що ти мене лапаєш як дівчину, тобі боляче? Тобі боляче?», потім побачив, що викликали поліцію. Коли відбувалась розмова, то обличчя тих хто розмовляв він не бачив, але по голосу впізнав, це казав ОСОБА_15 до Діми, потім ОСОБА_16 закрихтів. Потім від поліції він дізнався, що третій був ОСОБА_11 . Він бачив, як поліція фотографувала ніж, пачки цигарок, якийсь пігулки. Йому відомо, що потерпілий отримав одне ножове поранення внутрішньої частини стегна.

В ході судового слідства допитаний експерт ОСОБА_17 пояснив, що в його компетенцію не входить встановлення відсотку при алкогольній токсикації, який проводить до смерті людини. Згідно розробок, 3,5 і більше, це умовно смертельна доза, явні ознаки насильного вливання алкоголю потерпілому, відсутні. В стегні присутні нерви, при пошкоджені яких відчувається біль. У потерпілого була колото різана рана у середній третині стегна, було пошкоджено важливі кровоносні сосуди, великі магістральні сосуди, що привело до крововтрати та смерті. Більшість людей не знаються про ці кровоносні сосуди. Цей сосуд це великий магістральний сосуд, там під великим тиском йде кров, пошкодження якого приводить до великої крововтрати. До сосуду від поверхні шкіри 4-5 см, а довжина раневого каналу у потерпілого 11 см в глибину. Самоспричинення можливе, людина може дотягнутися до середньої третини стегна, але цей удар за ознаками не характерний для само спричинення. Спочатку втрачено свідомість, а далі смерть, смерть настала через хвилини. При своєчасному наданні медичної допомоги, можливо було врятувати життя.

Потерпіла ОСОБА_18 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_11 відсутні, покарання просила призначити на розсуд суду.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України свідчать також інші докази, надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду справи в порядку ст. 94 КПК України. Такими доказами є:

- витяг із ЄРДР за № 0000872;

- протокол огляду місяця події від 11.10.2021 року з фото таблицею, з якого вбачається, що була оглянута ділянка місцевості, яка розташована з тильної сторони будинку АДРЕСА_2 . На даній ділянці місцевості розташований килим червоного кольору, на якому виявлено труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознакам насильницької смерті, а саме: у вигляді колото різаної рани на лівій нозі.

В судовому засіданні від 18.01.2022 року учасники судового провадження відмовились від перегляду відеозапису огляду місця події від 11.10.2021 року проведений за адресою: м. Одеса. вул. Ільфа та Петрова, 9.

-протокол огляду речей від 12.10.2021 року із фототаблицею з якого вбачається, що проведено огляд побутового ножа, чоловічих джинсів, банківської пластикової картки, чоловічої кепки, чоловічої куртки, чоловічих спортивних штанів, чоловічих кросівок, сірий чоловічий батник;

-постанова про визнання та залучення в якості речових доказів від 11.10.2021 року , з якої вбачається, що побутовий ніж, чоловічі джинси, банківська пластикова картка, чоловіча кепка, чоловіча куртка, чоловічі спортивні штани, чоловічі кросівки, сірий чоловічий батник, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000872 від 11.10.2021 року;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.10.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_11 затримано 11.10.2021 року о 19 годині 34 хвилин.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.10.2021 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_11 , як особу яка завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_20 , внаслідок яких він помер.

В судовому засіданні учасники судового провадження по зазначеному кримінальному провадженню, відмовились від перегляду відеозапису пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_21 від 11.10.2021 року.

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.10.2021 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_11 , як особу яка завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_20 , внаслідок яких він помер.

В судовому засіданні учасники судового провадження по зазначеному кримінальному провадженню, відмовились від перегляду відеозапису пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_14 від 11.10.2021 року.

-висновок експерта №494 від 04.11.2021 року з якого вбачається, що на брюках ОСОБА_12 виявлено одне колото-різане пошкодження, яке розташоване на передній поверхні лівої половини брюк, на відстані 45,5см від верхнього краю поясу та 9,5см від лівого бічного шва та могло бути спричинене пласким колюче-ріжучим предметом, типу ножа, що має обушок та лезо і максимальну ширину, на рівні занурення, не більше 2см.Інших пошкоджень на брюках не виявлено. На клапті шкіри лівого стегна вилученого від трупа ОСОБА_12 виявлена одна колото-різана рана, яка утворилась в результаті дії плаского колюче-ріжучого предмета, що мас обушок та лезо, з максимальною шириною поринулої частини не більше 2,0 см. Характер та механізм утворення ушкодження на клапті шкіри лівого стегна, вилученого від трупа ОСОБА_12 співпадає з характером механізмом утворення ушкодження на наданому на дослідження одязі (брюки складаючи частини одного ушкодження. Не виключається можливість спричинення вищеописаних: колото-різаного ушкодження на клапі шкіри лівого стегна, та колото-різаного пошкодження на передній поверхні лівої половини брюк клинком, наданого на експертизу ножа.

-висновок експерта №1010 від 08.12.2021 року з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою ABO. 3.2. На спортивних штанах (об`єкти Ло1-3) та парі кросівок (об`єкти N4,5) підозрюваного ОСОБА_11 знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлено: в об`єктах No1,2,4,5 антиген А (ізогемаглютиніни не виявлені), властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО; в об`єкті №3 - антигени А і В (ізогемаглютиніни не виявлені), властиві в разі походження крові від однієї людини групі крові АВ за системою АВО, а в разі походження крові від двох ( або більше) осіб не виключається змішання крові людей з групами крові А з ізогемаглютиніном анти-В, В з ізогемаглютиніном анти-А та АВ в будь - яких поєднаннях. Таким чином, на спортивних штанах підозрюваного ОСОБА_11 в об`єктах No1,2, та парі кросівок в об`єктах No4,5 не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_12 , в об`єкті №3 на спортивних штанах підозрюваного ОСОБА_11 присутність крові потерпілого ОСОБА_12 можлива лише в якості домішки.

-висновок експерта № 1009 від 07.12.2021 року з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою ABO. 3.2. На двох марлевих тампонах зі змивами з рук підозрюваного ОСОБА_11 , знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген А (ізогемаглютиніни не виявлені), властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає її походження від особи з даною групою крові за системою АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_12

-протокол №000319 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, з якого вбачається, ОСОБА_11 12.10.2021 року перебував в стані алкогольного сп`яніння, етанол 3, 07 %;

-висновок експерта №4033 від 18.11.2021 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_12 виявлені наступні ушкодження: колото-різана рана передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна у середній третині з крововиливом у м`які тканини стегна та ушкодженням м`язових волокон, великої підшкірної вени, а також стегнової артерії і вени; рана розташована на висоті 62 см від підошвеної поверхонь стоп, довжиною 2,0 см, орієнтована по умовному циферблату на 3 і 9 годин; кінець рани, орієнтований на 3 години - П-подібної форми, кінець рани, орієнтований на 9 годин - гострокутної форми; рановий канал направлений по зонду знизу доверху і декілька з внутрішньої поверхні стегна до зовнішньої, сліпо закінчується в м`яких тканинах лівого стегна, довжина ранового каналу складає 11 см. Ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівого стегна, виходячи з її морфологічних особливостей, виявлених при експертизі трупа: переважання глибини ранового каналу над довжиною рани, рівні, неосадненні, добре зіставні при зближенні краї рани, наявність гострокутного та П-подібного кінців, щілиноподібна форма рани, а також даними медико-криміналістичного дослідження - вказують на те, що рана стегна могла бути заподіяна від дії плоского колюче-ріжучого предмета (знаряддя), що має обушок та лезо, з максимальною шириною зануреної частини не більше 2,0 см. Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівого стегна ушкодженням кровоносних судин (великої підшкірної вени, а також стегнової артерії і вени), за даними судово-гістологічного дослідження (м`які тканини лівого стегна з крововиливом і пересіченими кровоносними судинами - без вираженої перифокальної клітинної реакції) - заподіяне прижиттєво, за декілька хвилин до настання смерті ОСОБА_12 . Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням крупних кровоносних судин - великої підшкірної вени, а також стегнової артерії і вени, яке ускладнилося розвитком геморагічного шоку, було небезпечним для життя і згідно з п. 2.1.1. (а), 2.1.3. (о), 2.1.3. (п) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. 2 (1,3). Смерть ОСОБА_12 знаходиться в прямому причинному зв`язку з тілесним ушкодженням у вигляді колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням великої підшкірної вени, а також стегнової артерії і вени. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 з`явився геморагічний шок, що підтверджують морфологічні дані, виявлені при судово-гістологічному дослідженні та дані судово-медичної експертизи трупа - нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, порушення гемодинаміки мікроциркуляторного русла, «шокові нирки». При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 , крім колото-різаного поранення лівого стегна, виявлено ушкодження у вигляді садна зовнішнього кінця правої надбрівної дуги. Зазначене тілесне ушкодження утворене дією тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженні не відобразилися, спричинено прижиттєво, ймовірно, за декілька діб до настання смерті, що підтверджують морфологічні особливості ушкодження - садно покрите коркою темно-коричневого кольору, розташованою вище рівня неушкоджених тканин. Тілесне ушкодження у вигляді садна голови не було небезпечним для життя, при звичайному своєму перебігу має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Дане тілесне ушкодження в прямому причинному зв`язку зі смертю не перебуває. Ступінь виразності трупних явищ, встановлений при експертизі трупа ОСОБА_12 (12.10.2021 р. в 12:15 год.): «Трупні плями розлиті, синюшно-фіолетові, розташовуються на задній та бічних поверхнях тіла. При дозованому тиску на них динамометром з силою 2 кг/см2 протягом 3-х сек. в поперековій ділянці тулуба по центру змінюють та відновлюють своє первісне забарвлення приблизно через 8-10 хв. (12:15 год.). Трупне заклякання добре і рівномірно виражене у всіх зазвичай досліджуваних групах м`язів. Ознак гнильних змін не виявлено.» - свідчить про те, що з моменту настання смерті ОСОБА_12 і до моменту експертизи його трупа пройшло приблизно 20-24 години. 3 (4). При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт у концентрації 4,69%. Зазначена концентрація етилового спирту в крові за життя могла відповідати сильному алкогольному сп`янінню. 4 (5). За даними судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 та судово-гістологічного дослідження виявлені вікові та дистрофічні зміни внутрішніх органів, які за наявності вищезазначеного колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням кровоносних судин в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

В ході судового розгляду ухвалою суду за погодженням всіх учасників судового провадження, для усунення протиріч, була призначена комісійна судово медична експертиза трупа ОСОБА_12 та експертами надано висновок комісійної судово-медичної експерти №179 від 25.07.2023 року, з якого вбачається, що судова медична експертна комісія, приходить до наступних підсумків:

У висновку експерта N? 4033 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , зазначено: «При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт у концентрації 4,69%0. Зазначена концентрація етилового спирту в крові за життя могла відповідати сильному алкогольному сп`янінню».

Встановити об`єм «міцного алкоголю (наприклад, горілки - 40 °)», який необхідно було вжити ОСОБА_12 вжити, щоб концентрація етилового спирту в крові відповідала 4,69%, на підставі наявних даних неможливо, оскільки достеменно невідомі вихідні дані щодо ваги загиблого, а також точний темп вживання алкоголю.

Зазвичай, при концентрації етилового спирту в крові в межах 3,5 - 5 %0 спостерігаються: глибоке гальмування, яке охоплює не тільки кору великих півкуль, а й стовбурову частину мозку (в залежності від тяжкості отруєння можливе затьмарення або втрата свідомості); рефлекторні реакції на тактильні, больові та інші подразнення стають дуже в`ялими або відсутніми зовсім; зниження температури тіла (шкіра обличчя блідніє, шкіра тулуба стає холодною та вологою); зниження артеріального тиску; уповільнення пульсу та зменшення його наповнення; поверхневе й уповільнене дихання; блювота;

Згідно методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика смертельних отруєнь етиловим алкоголем» (МОЗ України, Київ 2004) концентрація етанолу в крові в межах 3,5 - 5 %о викликає тяжке отруєння, що може обумовити танатогенез як по варіанту гострої серцевої недостатності, так і викликати смерть через розвиток мозкової коми чи інших клінічно пролонгованих смертельних ускладнень, однак, зважаючи на дані висновку експерта N? 4033 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 є геморагічний шок, розвинення якого є наслідком прижиттєвого (за декілька хвилин до настання смерті ОСОБА_12 , у відповідності до даних судово-гістологічного дослідження - м`які тканини лівого стегна з крововиливом і пересіченими кровоносними судинами - без вираженої перифокальної клітинної реакції) заподіяння ушкоджень лівого стегна, а саме колото-різаної рани передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна в середній третині з крововиливом у м`які тканини стегна та ушкодженням м?язових волокон, великої підшкірної вени, стегнових артерії та вени.

Враховуючи вищезазначене комісія експертів, хоче наголосити, що можливість настання смерті ОСОБА_12 через гостру серцеву недостатності, розвиток мозкової коми чи інших клінічно пролонгованих смертельних ускладнень, можливо було б підтвердити лише у випадку, за яким йому б не було заподіяне колото-різане поранення передньо-внутрішньої поверхні лівого стегна в середній третині з крововиливом у м`які тканини стегна та ушкодженням м`язових волокон, великої підшкірної вени, стегнових артерії та вени.

Як вже було зазначено вище, зазвичай, при концентраціє етилового спирту в крові в межах 3,5 - 5 % спостерігаються: глибоке гальмування, яке охоплює не тільки кору великих півкуль, а й стовбурову частину мозку (в залежності від тяжкості отруєння можливе затьмарення або втрата свідомості); рефлекторні реакції на тактильні, больові та інші подразнення стають дуже в?ялими або відсутніми зовсім; дезорієнтація та порушення координації, так, спроможність до цілеспрямованих дій щодо самопорятунку та наявності больової чутливості може бути обумовлена ступенем вираженості тих, чи інших проявів алкогольної інтоксикації, яка є суворо індивідуальною, та залежить від багатьох факторів (стан організму на момент вживання алкогольних напоїв, вага людини, кількість та міцність вжитого алкоголю, температура оточуючого середовища тощо).

Відповідно до висновку експерта N? 4033 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 будь-яких тілесних ушкоджень ділянки рота, рук, тулуба загиблого не виявлено, відтак об`єктивних судово-медичних даних щодо насильницького «вливання» в організм ОСОБА_12 спиртовмісних рідин проти його волі, шляхом насильства, шляхом фіксації чи іншими обмежуючими діями зі сторони сторонньої особи немає.

Поняття так званих «особливо важливих органів» не є судово-медичним та не підлягає розгляду з боку комісії судово-медичних експертів.

Згідно висновку експерта N? 4033 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 колото-різане поранення було розташоване на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині.

У відповідності до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ N? 6 від 17.01.1995р. немає чіткої градації стосовно важливості чи не важливості того чи іншого органу / системи органів, та, в даному випадку, згідно з п. 2.1.1. «а» ознаками тяжкого тілесного ушкодження є небезпека для життя (загрозливі для життя явища).

Враховуючи вищезазначене можна зробити висновок, колото-різане поранення лівого стегна з ушкодженням крупних кровоносних судин великої підшкірно вени, а також стегнової артерії та вени, яке ускладнилося розвитком геморагічного шоку, було небезпечним для життя та згідно з П. 2.1.1. (а - небезпека для життя), п. 2.1.2. (...ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (див. п. 2.1.3.0) і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю...), 2.1.3. (о - ушкодження, що спричинили шок тяжкого ступеня,... масивну крововтрату,... гострі розлади регіонарного і органного кровообігу), 2.1.3. (п - ушкодження великих кровоносних судин... стегнової артерій чи вен, що їх супроводять) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Локалізація ушкодження на тілі загиблого ОСОБА_12 доступна для нанесення як власною, так і сторонньою озброєною рукою, однак комісія експертів хоче наголосити, що дане ушкодження не характерне для само спричинення.

Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівого стегна з ушкодженням кровоносних судин (великої підшкірної вени, а також стегнової артерії та вени), за даними судово-гістологічного дослідження (м?які тканини лівого стегна з крововиливом і пересіченими кровоносними судинами - без вираженої перифокальної клітинної реакції) - заподіяне прижиттєво, за декілька хвилин до настання смерті ОСОБА_12 .

Зазначене поранення без яких-небудь інших причин було небезпечним для життя, і, в усякому разі, призвело б до смерті без надання медичної допомоги.

Так, за можливості надання своєчасної домедичної допомоги (пальцьове притиснення ушкоджених судин, накладання джгута, зупинка кровотечі), а у подальшому - спеціалізованої медичної допомоги.

Прокурор, який підтримує обвинувачення у зазначеному кримінальному провадженні в судовому засіданні відмовився від допиту свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , інші учасники кримінального провадження погодились з прокурором.

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, потерпілим, захистом, можливість збирання інших доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи досліджені докази суд, приходить до наступного висновку.

Доводи ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_6 щодо невірної кваліфікації діяння обвинуваченого по причині відсутності умислу на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, та необхідності перекваліфікації його дій на ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження, є необґрунтованими та спростовуються сукупністю інших доказів, а тому суд версію обвинуваченого щодо події вважає такою, що спрямована на ухилення від справедливого покарання за скоєне, виходячи з наступного.

Суд оцінює критично показання обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що у нього не було умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, та його дії спровокував потерпілий, який почав його бити, штовхати та вигонять, погрожувати насиллям, тому він наніс йому удар ножем, який був під рукою. За вказаних обставин ОСОБА_11 мав можливість уникнути сварки та залишити місце події. Показання обвинуваченого в цій частині, суд визнає такими, що не відповідають дійсності, оскільки не узгоджуються з іншими доказами в справі. Версія обвинуваченого про те, що він наніс потерпілому удар ножем необережно, захищаючи себе від його нападу, не знайшла свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження. Крім того, поведінка потерпілого, яка не сподобалась обвинуваченому, не є підставою до застосування фізичного насильства. Суд вважає їх такими, що направлені на уникнення відповідальності за скоєне і є способом захисту обвинуваченого.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між вказаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (стаття 24 КК України).

Кримінальна відповідальність за ч.2 ст.121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Визначення умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть, здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень.

Якщо особа цілеспрямовано наносячи удари, не конкретизує у своїй свідомості, яку саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено ним потерпілому, то в цьому випадку особа діє з невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого вона хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість своєї шкоди. У таких випадках винувата особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно. За таких обставин кваліфікація дій проводиться за наслідками, що настали.

Наведені обставини в сукупності з даними про характер та локалізацію утворення тілесного ушкодження свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_11 без будь-якого попередження умисно з достатньою силою завдав один удар ножем потерпілому ОСОБА_12 , і передбачав і бажав настання наслідків у виді заподіяння, в тому числі і тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, тобто діяв щодо первинних наслідків з прямим умислом. Щодо спричинення смерті ОСОБА_12 , то має місце необережна форма вини ОСОБА_11 , оскільки, завдаючи потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, обвинувачений не передбачав можливість настання смерті потерпілого, але повинен був і міг це передбачити. Крім того, після нанесення удару ножем потерпілому, обвинувачений ОСОБА_11 не вчиняв жодних дій, щоб надати йому допомогу, викликати медичну допомогу, хоча мав реальну можливість це зробити.

Вирішуючи питання про умисел, суд виходив із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, характер і локалізацію тілесного ушкодження, поведінку винного і потерпілого, що передувала події.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

За змістом роз`яснення п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_11 раніше не судимий силу ст. 89 КК України, на момент вчинення злочину офіційно не працював, не одружений; стан його здоров`я, наявність діагнозу: правосторонній кокс артроз, остеропороз правої стегнової кістки, відсутність обставин, що пом`якшує покарання, та наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, те, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного ОСОБА_11 реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_11 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 ст.ст.69,75 КК України.

Думка захисник ОСОБА_6 , яка просила застосувати при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 положення ст. 69 КК України, не відповідає вимогам закону, тяжкості вчиненого злочину, а також інтересам суспільства.

Зокрема, ст.69 КК України застосовується: за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням особи винного.

В даному випадку, пом`якшуючі обставини встановлені не були, вказане свідчить про відсутність підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_11 з урахуванням ст.69 КК України.

Крім того, призначення покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_11 буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), що викладено в рішення Європейського Суду з прав людини.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349,369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з часу фактичного затримання, а саме: з 11.10.2021 року.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_11 під вартою з 11.10.2021 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. (ч.5 ст. 72 КК України).

Речові докази: побутовий ніж, чоловічі джинси, чоловіча кепка, чоловіча куртка, чоловічі спортивні штани, чоловічі кросівки, сірий чоловічий батник, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1