ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8810/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/1342/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 14 вересня 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

20.09.2023 року ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій він просив визнати незаконною бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Харківській області та зобов`язати уповноважену особу ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 14.09.2023 року.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 14 вересня 2023 року ним засобами електронного зв`язку на електронну адресу hrv@ hk.police.gov.ua із застосуванням КЕП, було направлено до ГУНП в Харківській області заяву про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття частини належної йому на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0342, що розташована поблизу с.Нікополь Ізюмського району Харківської області, вчиненого групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження та ухвалу слідчого судді скасувати, задовольнити скаргу в повному обсязі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що він не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду його скарги та в цей же день судом на електронну пошту йому було надіслано резолютивну частину ухвали слідчого судді, однак повний текст судового рішення було надіслано лише 29.09.2023 року та лише після ознайомлення з повним текстом судового рішення він мав змогу подати апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя безпідставно відмовив в задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На переконання апелянта, слідчий суддя неналежним чином надав оцінку матеріалам справи та не надав належної оцінку доводам самої заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Позиції інших учасників судового провадження

Представник ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив повести судове засідання без його участі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений процесуальний строк може бути поновлений слідчим суддею, якщо його пропущено з поважних причин.

У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави. Так, вирішення питання про поважність причин пропуску строку покладається на розсуд слідчого судді. Разом з тим, виходячи з системного тлумачення положень КПК України, зокрема ч.3 ст.37, ст.138, п.1 ч.1 ст.232, п.1 ч.1 ст.336 КПК України, під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти фактичні обставини, які: 1) об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі особи, яка пропустила строк; 2) виникли та/або існували протягом строку, передбаченого КПК України для вчинення процесуальної дії; 3) безпосередньо унеможливили або істотно ускладнили можливість вчинення процесуальних дій у визначений КПК України строк; 4) підтверджуються належними доказами.

Таке визначення поважних причин пропуску строку відповідає усталеній судовій практиці Верховного Суду (судові рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.01.2021 р. у справі № 201/1156/18, від 05.03.2020 року у справі № 367/5629/16-к, від 30.09.2019 року у справі № 635/4248/16-к, від 11.06.2019 року у справі № 373/1742/15-к, від 11.06.2019 року у справі № 523/11081/17).

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з підстав, визначених в ч.1 ст.303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та керувався вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, згідно якої, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При цьому слідчий суддя зазначив, що до суду не надано заяву, яка надіслана заявником ОСОБА_6 до ГУ НП в Харківській області та він не скористався правом надати необхідні докази з цього приводу. Також, із наданої відповіді ГУ НП в Харківській області звернення ОСОБА_6 від 14.09.2023 року надіслано до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, що унеможливлює в даному випадку зобов`язання уповноважених осіб саме ГУ НП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за відсутності відповідної заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій.

Разом з цим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 року у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище і тільки після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо заяви про вчинення кримінального провадження слідчим суддею, у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, може бути надана оцінка заяві про вчинення кримінального провадження та прийнятому органом досудового розслідування рішенню. Наявність такої оцінки є обов`язковою для здійснення функції судового контроля слідчим суддею, тобто носить цілком преюдиціальний характер.

Як убачається з матеріалів скарги, 14.09.2023 року до ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_6 від 14.09.2023 року, подана в порядку ст. 214 КПК України

Відповідно до наданих ГУНП в Харківській області відомостей до суду першої інстанції за результатами розгляду вбачається, що заяву ОСОБА_6 від 14.09.2023 року на підставі п.9 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та ніші події, затвердженої наказом МВС України № 100 від 08.02.2019 року, скеровано до органу поліції нижчого рівня, а саме до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області для прийняття рішення згідно вимог ст.214 КПК України.

В подальшому, 15.09.2023 року Ізюмським РУП ГУНП в Харківській області звернення ОСОБА_6 зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події за № 8051 та спрямовано до ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, де 15.09.2023 року було зареєстровано в ЖЄО за № 1910. Також, начальником ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проведення перевірки викладених доводів доручено сектору дільничним офіцерам поліції.

Вказане свідчить, що заява ОСОБА_6 від 14.09.2023 року не була проігнорована чи іншим чином залишена без відповідного аналізу та відповідно до вимог Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та ніші події, затвердженої наказом МВС України № 100 від 08.02.2019 року була направлена до ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області для належної перевірки за територіальністю.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що оскільки ОСОБА_6 не було надано суду копії заяви про кримінальне правопорушення від 14.09.2023 року, слідчий суддя був позбавлений можливості перевірити доводи, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, яка підлягає внесенню до ЄРДР.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції були отримані додатки до скарги, а саме заява про кримінальне правопорушення від 14.09.2023 року, є необґрунтованими, оскільки як убачається з матеріалів справи, а саме з акту про відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта від 20.09.2023 року, встановлено, що до скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відсутні додатки, а саме копія заяви від 14.09.2023 року.

Крім того, зазначене підтверджується доводами самої апеляційної скарги, відповідно до яких ОСОБА_6 не вдалось завантажити додатки до скарги у підсистему «Електронний суд».

Також, ОСОБА_6 підтверджує, що після того, як він відправив заяву від 14.09.2023 року до районного суду електронною поштою йому надійшов лист з суду про те, що вказана заява адресована не Київському районному суду м.Харкова.

Таким чином, заявник ОСОБА_6 був обізнаний про те, що його заява від 14.09.2023 року не була долучена до скарги на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Харківській області.

Також, апеляційний суд звертає увагу звертає увагу ОСОБА_6 про необхідність дотримання вимог КПК України та необхідності належним чином подання доказів, які він вважає необхідним подати в обґрунтування своєї скарги до суду, оскільки слідчий суддя та суд не наділені повноваженнями самостійно збирати докази.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскількисуд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Таким чином, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства та підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Клопотання заявника ОСОБА_6 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення .

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Харківській області - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4