Справа № 146/1668/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. смт.Томашпіль

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

неповнолітнього ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

представника превенції ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Теплик Теплицького району Вінницької області українця, учня 6-го (В) класу Томашпільського ліцею Томашпільської селищної ради раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000081, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2023 року Прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування до малолітнього ОСОБА_6 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000081, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 27 вересня 2023 року біля 15 години, малолітній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи по вул. І. Гаврилюка в смт. Томашпіль Тульчинського району Вінницької області під час раптово виниклої суперечки наніс декілька ударів своїми руками та ногою по різних частинах тіла малолітньому ОСОБА_4 чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, у вигляді синця лівої нижньої повіки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Малолітній ОСОБА_6 здійснив суспільно небезпечне діяння, а саме легке тілесне ушкодження, що підпадає під ознаки діяння передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке вчинене ним до досягнення чотирнадцятирічного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні просила застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження, з підстав, зазначених у клопотанні.

Малолітній ОСОБА_6 , стосовно якого вирішується питання про застосування заходів виховного характеру в судовому засіданні вказав, що суть даного судового розгляду йому зрозуміла, та суду підтвердив, що у вересні 2023 року біля магазину «Колобок» разом із своїми товаришами зустрівши ОСОБА_4 в ході суперечки вдарив його ногою в живіт та в голову. В скоєному розкаявся.

Законний представник малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання та застосування до її сина ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру при цьому вказала, що нею проводиться виховна робота із сином.

Захисник малолітнього ОСОБА_6 , стосовно якого розглядається клопотання адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання та застосування відносно його підзахисного ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

Малолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що у вересні 2023 року перебуваючи у неприязних відносинах із ОСОБА_6 на зупинці біля магазину «Колобок» до нього підійшов ОСОБА_6 з двома своїми товаришами та вдарив його ногою в живіт та в обличчя.

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання та застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Представник служби у справі дітей ОСОБА_9 , та представник органу ювенальної привенції ОСОБА_10 в судовому засіданні не заперечували проти застосування до малолітнього ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, перевірив матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За приписами статті 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбаченічастиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 105 КК України, до неповнолітнього зокрема може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», застереження (п.1 ч.2 ст.105 ККУкраїни), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Вище наведене свідчить про те, що застереження є примусовим заходом виховного характеру одноразового застосування, застосовується негайно, у момент роз`яснення судом неповнолітньому негативних наслідків скоєного злочину, оголошення осуду за ці дії та попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину, і після реалізації вичерпує свою дію.

Відповідно до положень частини першої статті 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальномупровадженні щодо застосування примусовихзаходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи маломісце суспільнонебезпечне діяння; 2) чи вчиненоце діяння неповнолітнім увіці від одинадцяти років до настання віку, з якогонастає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», відповідно до чинного законодавства примусові заходивиховного характеру можна застосовувати до особи, яка увіці від 14 до 18 років учинила злочин не великої або середньої тяжкості,а також до особи, котра уперіод від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільнонебезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливоючастиною КК України.

Примусовізаходи виховного характеру, зокрема, застосовують: у разі постановлення судом рішення про звільнення не повнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.97 КК України; до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 ККУкраїни); при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 ККУкраїни.

За роз`ясненнями, викладеними в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.07.2013 року № 223-1134/0/4-13 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у статті 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до глави 29 КПК України та розділу ХІ КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі статтею 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає встановленим, що мало місце суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке було вчинене малолітнім ОСОБА_6 .

Статтею 22 КК України визначено, що кримінальній відповідальності підлягають особи, яким довчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за умисне вбивство (статті 115-117), посягання на життя державного чи громадського діяча, працівника правоохоронного органу, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця, судді, народного засідателя чи присяжного у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, захисника чи представника особи у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги, представника іноземної держави (статті 112,348,379,400,443), умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121,частина третя статей 345,346,350,377,398), жорстоке поводження з тваринами (стаття 299), умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження (стаття 122,частина друга статей 345,346,350,377,398), диверсію (стаття 113), бандитизм (стаття 257), терористичний акт (стаття 258), захоплення заручників (статті 147і349), зґвалтування (стаття 152), сексуальне насильство (стаття 153), крадіжку (стаття 185,частина перша статей 262,308), грабіж (статті 186,262,308), розбій (стаття 187,частина третя статей 262,308), вимагання (статті 189,262,308), умисне знищення або пошкодження майна (частина друга статей 194,347,352,378,частини другататретя статті 399), пошкодження шляхів сполучення і транспортних засобів (стаття 277), угон або захоплення залізничного рухомого складу, повітряного, морського чи річкового судна (стаття 278), незаконне заволодіння транспортним засобом (частинидруга,третястатті 289), хуліганство (стаття 296).

Як встановлено судом, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_6 виповнилося одинадцять років, а відтак інкриміновані йому діяння було вчинено ним до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

При застосуванні примусових заходів виховного характеру, передбачених ч.2 ст.105 КК України відносно ОСОБА_6 , суд зокрема враховує характер вчиненого ним суспільно небезпечного діяння та його наслідки, дані про особу неповнолітнього та його ставлення до вчиненого.

З урахуванням вище викладеного, беручи до уваги, що неповнолітній ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, а також враховуючи обставини даного провадження, суд вважає, що до малолітнього ОСОБА_6 може бути застосовано примусовий захід виховногохарактеру у вигляді застереження шляхом роз`яснення неповнолітньому наслідків його дій - шкоди,завданої охоронюваним законом правам особи, інтересам суспільства або держави, та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

За таких обставин клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільні позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 97, 105 КК України, ст.ст.100, 119, 124, 126, 174, 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_6 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000081, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України-задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_6 який вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України, захід виховного характеру у вигляді застереження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено о 10:10 год. 28 листопада 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1