УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року місто Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника сектору дізнання Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

встановив:

24 січня 2024 року начальник сектору дізнання Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, 23.01.2024 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що знаходиться на території Устилузької ОТГ Володимирського району Волинської області, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії , з ознаками підроблення.

23 січня 2024 року за даним фактом СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст. 358 КК України.

23 січня 2024 року, під час огляд місця події у ОСОБА_4 , було вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 03.07.2023 та довідка ВЛК №2611 від 03.07.2023 видані на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» імей: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 03.07.2023 та довідка ВЛК №2611 від 03.07.2023 видані на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «iPhone» вважається тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучені в ході огляду предмети є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначених об`єктів.

Вважає, що вищевказані вилучені речі підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів для кримінального провадження.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Власник майна, ОСОБА_4 в судове засідання не з?явився, подав заяву в якій заперечив щодо арешту мобільного телефону марки «iPhone 15 Pro», просив повернути його через законного представника, а також просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР №0000033 від 23.01.2024 року, що 23.01.2024 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що знаходиться на території Устилузької ОТГ Володимирського району Волинської області, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав на паспортний контроль тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії , з ознаками підроблення.

23 січня 2024 року, під час огляд місця події у ОСОБА_4 , було вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 03.07.2023 та довідка ВЛК №2611 від 03.07.2023 видані на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» імей: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;?

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 358 КК України, є використання завідомо підробленого документа.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначений у клопотанні мобільний телефон може мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України, якщо не є предметом кримінального правопорушення.

Жодних доказів на те, що мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» імей: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, начальником СД ОСОБА_3 не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено наявність підстав для накладення арешту на мобільний телефон оскільки повідомлення про підозру у вказаному провадженні цивільного позову на даний час не заявлено та не визначено фактичного розміру шкоди, не доведено, що вказаний мобільний телефон відповідає критеріям ч. 2 ст. 170 КПК України, окрім цього не доведено необхідності накладення арешту на нього та не наведено ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що вказаний в клопотанні мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та відмовляє в задоволенні даного клопотання у цій частині.

Щодо тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 03.07.2023 та довідки ВЛК №2611 від 03.07.2023 видані на ім`я ОСОБА_4 , то вони підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказані документи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

На підставі ст.ст.40, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 03.07.2023 та довідка ВЛК №2611 від 03.07.2023 видані на ім`я ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, користування та розпорядження даним майном.

В задоволенні клопотання про накладення арешту на мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» імей: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які були вилучені у ОСОБА_4 відмовити, повернути його законному представнику ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Ухвалу слідчого судді належить виконати негайно.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчі (процесуальні) дії, в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки .

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_6