Справа № 127/229/24
Провадження №11-сс/801/53/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2024 року,

якою задоволено клопотання прокурора, продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13 години 13 хвилин 03 березня 2024 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в місті Вінниця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, громадянин України,

який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3, 4 ст. 190 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 мотивовано тим, що 15.09.2020 в невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_8 , будучи директором обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «АРТ ХАУС-ІІІ» та відповідно до покладених на останнього обов`язків директора даного кооперативу службовою особою, маючи вільний доступ до банківського рахунку належного ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи що ТОВ «Транок» (код ЄДРПОУ №43224547, юридична адреса: м. Вінниця, вул. Острозького, 39) надає послуги ОК «ЖБК «АРТ ХАУС -ІІ» в будівництві будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 1 та будь-якого відношення до ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» не мало, без погодження з іншими учасниками вищезазначеного кооперативу здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 97 650 гривень з банківського рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ "СЕНС БАНК" та належного ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» на банківський рахунок № НОМЕР_2 належий ТОВ «Транок».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з розтратою грошових коштів належних ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ», ОСОБА_8 29.09.2020, в денну пору доби, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, без погодження з іншими учасниками ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ», здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 44 850 гривень з банківського рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ "СЕНС БАНК" та належного ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» на банківський рахунок № НОМЕР_2 належий ТОВ «Транок», за проведені останніми будівельні роботи по будівництву багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до договорів укладених між ТОВ «Транок» та ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІ».

Таким чином, ОСОБА_8 будучи керівником ОК «ЖБК «АРТ ХАУС -ІІІ» в період часу з 15.09.2020 по 29.09.2020 рік, зловживаючи своїм службовим становищем здійснив розтрату грошових коштів ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» на користь ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІ» на загальну суму 142 500 гривень, чим завдав матеріального збитку на вищезазначену суму.

Крім того, ОСОБА_8 , попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний, корисливий злочин.

Так, наприкінці 2020 року, точний час досудовим слідством не встановлено, до ОСОБА_8 , звернувся ОСОБА_9 з наміром придбати однокімнатну квартиру у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який мав бути збудований та введений в експлуатацію до кінця четвертого кварталу 2021 року. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_9 шляхом введення в оману останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03.12.2020 року, в денну пору доби, перебуваючи у приміщенні офісу ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ», що по вул. Соборна, буд. 46а, у м. Вінниця, ОСОБА_8 , маскуючи свої реальні наміри, завуальовуючи свій умисел під цивільно-правові відносини та не маючи намірів виконувати покладені на нього обовязки, запропонував ОСОБА_9 укласти договір про сплату внесків ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» предметом якого було будівництво та введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК та в подальшому передачі останньому права власності на однокімнатну квартиру загальною площею 41,5 кв.м. розташовану на 3-му поверсі вищезазначеного будинку. На дану пропозицію ОСОБА_9 , будучи введеним в оману, погодився, та в той же день, між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «АРТ ХАУС-ІІІ», в особі Голови кооперативу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , було укладено договір № 15 про сплату внесків ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ», відповідно до якого ОСОБА_9 , мав інвестувати кошти в сумі 913 000 гивень у будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а ОК «ЖБК АРТ ХАУС-ІІІ», керівником якого був ОСОБА_8 , зобов`язувався в термін до кінця четвертого кварталу 2021 року здійснити будівництво та введення в експлуатацію вищезазначеного багатоквартирного будинку та передати ОСОБА_9 однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 поверсі вищезазначеного будинку.

На виконання вищезазначених умов договору, ОСОБА_9 цього ж дня перебуваючи у приміщенні офісу ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ», що по вул. Соборна, буд. 46а передав ОСОБА_8 , грошові кошти в загальній сумі 547 800 грн., в якості першочергово внеску, та 06.01.2021 здійснив перерахунок грошових коштів в загальній сумі 300 000 грн. на банківський рахунок належний ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» відкритий у АТ "СЕНС БАНК" () № НОМЕР_1 .

В свою чергу, ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_9 03.12.2020 року готівку у розмірі 547 800 гривень в порушення п.7 розділу ІІ «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженій Постановою правлінням НБУ №148 від 29.12.2017 року, до каси ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» не здав, розпорядившись ними на власний розсуд, про укладення вищезазначеного договору інших учасників кооперативу не повідомив, станом на кінець кварталу 2021 року жодних будівельних робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 не здійснив.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 завдав ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму на загальну суму 847 800, що в понад 836 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та відповідно до п. 3 примітки до ст. 185 КК України визнається особливо великим розміром.

Окрім того, ОСОБА_8 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 191, ч. 4 ст. 190 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, на початку 2021 року, точний час досудовим слідством не встановлено, до ОСОБА_8 , звернулась ОСОБА_10 з наміром придбати однокімнатну квартиру у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який мав бути збудований та введений в експлуатацію до кінця четвертого кварталу 2021 року. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_10 шляхом введення в оману останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 26.01.2021 року, в денну пору доби, перебуваючи у приміщенні офісу ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ», що по вул. Соборна, буд. 46а, у м. Вінниця, маскуючи свої реальні наміри, завуальовуючи свій умисел під цивільно-правові відносини та не маючи намірів виконувати покладені на нього обов`язки, запропонував ОСОБА_10 укласти договір про сплату внесків ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» предметом якого було будівництво та введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК та в подальшому передачі останній права власності на однокімнатну квартиру загальною площею 41,8 кв.м. розташовану на 4-му поверсі вищезазначеного будинку. На дану пропозицію ОСОБА_10 , будучи введеною в оману, погодилась, та в той же день, між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «АРТ ХАУС-ІІІ», в особі Голови кооперативу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , було укладено договір № 20 про сплату внесків ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ», відповідно до якого ОСОБА_10 , мала інвестувати кошти в сумі 919 600 гивень у будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Городецького, 13, а ОК «ЖБК АРТ ХАУС-ІІІ», керівником якого був ОСОБА_8 , зобов`язувався в термін до кінця четвертого кварталу 2021 року здійснити будівництво та введення в експлуатацію вищезазначеного багатоквартирного будинку та передати ОСОБА_9 однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 41,8 кв.м. розташовану на 4 поверсі вищезазначеного будинку. При цьому ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконне збагачення після підписання договору № 20 про сплату внесків ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ», перебуваючи в офісному приміщенні ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» діючи умисно надав ОСОБА_10 банківські реквізити на які необхідно було здійснювати внеcки за вищезазначеним договором, при цьому замість банківського рахунку належного ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» надав банківський рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Правекс Банк» та належний ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІ», керівником якого, відповідно до протоколу №1 установчих зборів засновників вищезазначеного кооперативу було обрано ОСОБА_8 .

На виконання вищезазначених умов договору, ОСОБА_10 цього ж дня перебуваючи у приміщенні офісу ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ», що по вул. Соборна, буд. 46а передала ОСОБА_8 , грошові кошти в загальній сумі 551 760 гривень, в якості першочергово внеску, 23.02.2021 здійснила перерахунок грошових коштів у сумі 30 653,33 гривні за завідомо неправдивими реквізитами, отриманими від ОСОБА_8 , на банківський рахунок належний ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІ» № НОМЕР_3 та 05.04.2021 знову здійснила перерахунок грошових коштів у сумі 30 653,33 гривні на вищезазначений рахунок.

В свою чергу, ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_10 26.01.2021 року готівку у розмірі 551 760 гривень в порушення п.7 розділу ІІ «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженій Постановою правлінням НБУ №148 від 29.12.2017 року, до каси ОК «ЖБК «АРТ ХАУС-ІІІ» не здав, розпорядившись ними на власний розсуд, про укладення вищезазначеного договору інших учасників кооперативу не повідомив, станом на кінець кварталу 2021 року жодних будівельних робіт по будівництву багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 не здійснив.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму на загальну суму 613 066,66 гривень що в понад 540 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та відповідно до п. 3 примітки до ст. 185 КК України визнається великим розміром.

У вказаному провадженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2024 року - задоволено клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 . Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 години 13 хвилин 03 березня 2024 року. Строк дії ухвали визначено до 03 березня 2024 року. Заставу, визначену ухвалою слідчого судді від 29.09.2023, залишено без змін у тому ж розмірі.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за обвинувачення ОСОБА_8 30.10.2023 скеровано до Вінницького міського суду для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення. На підготовчому судовому засіданні 09.11.2023 суддею, продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.01.2024 та тим же рішенням повернуто обвинувальний акт прокурору, у зв`язку з невідповідністю його вимогам норм ст. 291 КПК України. Не погоджуючись з даним рішенням, прокурором у вказаному кримінальному провадженні 15.11.2023 подано до Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу в частині скасування рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11.12.2023 апеляційну скаргу прокурора про повернення обвинувального акту за обвинувачення ОСОБА_8 , задоволено, матеріали провадження повернуто до суду першої інстанції. Тобто кримінальне провадження не призначено до судового розгляду. Наразі судом першої інстанції призначено підготовче судове засідання поза межами дії ухвали якою ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.01.2024.

З аналізу зібраних у кримінальному провадженню доказів ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3, 4 ст. 190 КК України, та в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, тому на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень. Також слідчий суддя вважав, що заставу, яка визначена ухвалою слідчого судді від 29.09.2023, слід залишити без змін у тому ж розмірі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить задовольнити його скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати місце проживання в нічний час доби з 22.00 до 06.00 із застосуванням до обвинуваченого електронних засобів контролю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконна та необґрунтована, винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, прокурором в судовому засіданні не доведено обставини для продовження строку найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя не врахував, що в обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки та соціально стримуючі фактори, а саме: ОСОБА_8 працевлаштований, безперервно працював у різного роду підприємствах, установах та організаціях, від яких наявні позитивні характеристики; постійно займався волонтерською та благодійною діяльністю за що нагороджений ювілейною відзнакою ВМКЦ ЦР; є раніше несудимою особою, має постійне місце проживання; має на утриманні малолітню доньку, яка має ряд захворювань органів зору, а тому потребує лікування; також на утриманні обвинуваченого перебуває матір, яка є непрацездатною та має ІІІ-тю групу інвалідності безстроково.

Захисник звертає увагу на стан здоров`я ОСОБА_8 , який у серпні переніс інсульт та крім цього має ряд серцево-судинних захворювань, які потребують постійного контролю лікарів та періодичного лікування в медичних закладах, що підтверджується відповідними медичними документами.

Також захисник зазначив про те, що кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст. 190,191 КК України безпідставна, оскільки обставини нібито вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, суперечать матеріалам досудового розслідування та спростовуються ними ж.

Пояснення учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, просили колегію суддів скасувати ухвалу слідчого судді, застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання з сім`єю із застосуванням електронного засобу контролю.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегією суддів установлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у відповідності до вимог глави 18 КПК України, заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні прокурора, та дійшов вмотивованого висновку про необхідність продовження щодо обвинуваченого такого виняткового виду запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3, 4 ст. 190 КК України, а також слідчий суддя дійшов до вмотивованого висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким не здатний більш м`який запобіжний захід.

За загальним правилом ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Разом з тим, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Натомість запобіжний захід застосовується та продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного, обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегією суддів установлено, що питання продовження строку тримання обвинуваченого під вартою вирішено на стадії судового розгляду кримінального провадження, тобто, прокурором у цьому кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 за інкримінованим йому обвинуваченням та прийнято рішення про звернення до суду з обвинувальним актом, який був переданий до суду у порядку ст. 291 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_8 набув процесуального статусу обвинуваченого і обґрунтованість висунутого обвинувачення, його кваліфікація, буде перевірятися судом першої інстанції шляхом дослідження доказів під час розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи захисника про наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, наявність на утриманні малолітньої доньки, яка потребує лікування, та матері, яка має групу інвалідності, постійного місця проживання, позитивних характеристик, на думку колегії суддів, не спростовують висновків слідчого судді про наявність реальних ризиків на даний час, оскільки вказані обставин, самі по собі не можуть мінімізувати встановлені ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, адже не стали стримуючим фактором у поведінці ОСОБА_8 згідно з пред`явленим обвинуваченням.

Стосовно доводів захисника щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , то суд апеляційної інстанції зазначає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою не є завадою обвинуваченому отримати медичну допомогу в разі погіршення його стану здоров`я. До того ж, відповідно до ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, особам, які утримуються в слідчому ізоляторі, забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги. Будь-яких доказів того, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 перешкоджає його перебуванню в умовах СІЗО або доказів про те, що в умовах СІЗО обвинуваченому не надається медична допомога стороною захисту не надано. Окрім того, колегія суддів роз`яснює право обвинуваченого ОСОБА_8 оскаржувати в відповідному порядку дії, рішення або бездіяльність посадових осіб адміністрації слідчого ізолятору ДУ «Вінницька УВП (№1)» у випадках, коли не вживаються заходи щодо звернень обвинуваченого стосовно надання належної медичної допомоги.

Непереконливими також є доводи захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою, та можливість застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту, оскільки, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідкам та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Відповідно згода обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на залишення йому певної форми арешту все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні, а тому доводи захисника про можливість запобігти встановленим ризикам шляхом застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту лише свідчать про необґрунтованість вимог його апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання розумності тримання обвинуваченого під вартою у даній конкретній справі може бути виправданим за наявності існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений у статті 5 Конвенції. На даний час строк перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою не можна визнати таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності між повагою на особисту свободу обвинуваченого та публічними інтересами, що випливають з прав потерпілих на захист від особливо тяжкого кримінального правопорушення, на охорону їх прав та законних інтересів і забезпечення швидкого та повного розгляду даної справи.

З огляду на викладене, враховуючи, що на даний час остаточне рішення у кримінальному провадженні ще не прийнято, встановлені ризики продовжують існувати, а також те, що слідчий суддя навів в оскаржуваній ухвалі належні мотиви прийнятого рішення, та обґрунтував неможливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підстави для скасування оскаржуваного судового рішення колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419,422 КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 січня 2024 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4