Справа № 141/3/19
провадження №1-кп/136/124/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, обвинувальні акти, що у матеріалах об`єднаних кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0000164 від 12.11.2018 та за №0000310 від 01.11.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Очитків Оратівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 18.04.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 КК України, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік; за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки, а відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 , визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.06.2023 вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 18.04.2023 щодо ОСОБА_3 змінено в частині призначеного покарання і призначено йому покарання - за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_3 від покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, із резолютивної частини вироку виключено вказівку на застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України щодо ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ;

потерпілого ОСОБА_5 ,

з боку захисту обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в перших числах вересня 2018 року, у вечірню пору прийшов до домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , яке налижить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході чого зайшов на його територію. Перебуваючи на території вищевказаного домогосподарства, ОСОБА_3 з метою крадіжки, за допомогою металевого монтувального лому витягнув металевого скобля із вхідних дверей будинку, на який були зачинені вказані двері, після чого проник до приміщення. Перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_3 користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи з прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає вчинив крадіжку бувших у використанні чотирьох металевих ліжок з панцирними сітками та металевими спинками, розмірами 190х90 см., вітчизняного виробництва. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, а саме переніс у домогосподарство свого батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , де заховав. В подальшому, ОСОБА_3 два металевих ліжка продав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю с. Очитків, Оратівського району Вінницької області, а інших два металевих ліжка продав невстановленій слідством особі.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

ОСОБА_3 31.10.2020 о 17:00 год, разом із своїм товаришем, особою відносно якої матеріали кримінального провадження було виділено в окреме провадження, вирішили піти у магазин «Взуття», який розташований в м. Липовець по вул. В. Липківського Вінницької області та належить ОСОБА_5 , з яким особа відносно якої матеріали кримінального провадження було виділено в окреме провадження, перебуває в родинних відносинах, щоб позичити у останнього грошових коштів для власних потреб. Ідучи по дорозі, а саме із тильної сторони даного магазину, що знаходиться по АДРЕСА_2 , особа відносно якої матеріали кримінального провадження було виділено в окреме провадження, помітив транспортний засіб марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 та який був незачинений, в салоні якого, особа відносно якої матеріали кримінального провадження було виділено в окреме провадження, та ОСОБА_3 помітили шкіряну сумку чорного кольору, внаслідок чого у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). В подальшому, особа відносно якої матеріали кримінального провадження було виділено в окреме провадження, за попередньою змовою із ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, діючи із корисливих мотивів, пішов в магазин «Взуття», де зустрівся із ОСОБА_5 та почав з ним спілкуватися, щоб останній залишався всередині приміщення магазину. В той же час ОСОБА_3 , з метою реалізації їх спільного злочинного умислу, діючи умисно та протиправно, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 2.1 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17.травня 2022 №341/202.2 затвердженим Законом України від 22 травня 2022 №2263-ІХ та від 12 серпня 2022 року №573/2.022 затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, незаконно проник у салон автомобіля марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом відкриття передньої пасажирської дверки, звідки умисно таємно викрав шкіряну чоловічу сумку-планшетку ТМ «HILL BURRY» чорного кольору, вартість якої становить 2585 гривень 45 копійок, всередині якої знаходились грошові кошти у сумі 8 000 гривень та 100 доларів США. згідно довідки ТВБВ №10001/0129 філії Вінницьке обласне управління AT «Ощадбанк» курс 1 долара СПІА станом на 31.10.2022 складає 36,5686 грн, що становить 3656,86 грн. Після чого ОСОБА_10 дочекавшись особу, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зникли з місця вчинення злочину, при цьому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спільно із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, заподіяли потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 14242,31 грн.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, пов`язана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав при обставинах вказаних в обвинувальних актах, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчинених ним діяннях, розкаявшись у вчиненому.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні таємної крадіжки майна по епізоду, що був у вересні 2018 року, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно та по епізоду від 31.10.2020, а тому його дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, пов`язана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення за які предбачена відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України і які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувала та не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 , активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частин статей, за якими інкриміновано його діяння.

Остаточне покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає слід призначити, застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі. Також суд враховує, що вказані кримінальні правопорушення було вчинено до постановлення вироку Оратівського районного суду Вінницької області від 18.04.2023, який ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.06.2023 щодо ОСОБА_3 змінено в частині призначеного покарання і призначено йому покарання - за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_3 від покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, із резолютивної частини вироку виключено вказівку на застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України щодо ОСОБА_3

Отож остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України і початок строку слід рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Крім того, в строк відбуття покарання, слід зарахувати строк попереднього ув"язнення.

На переконання суду, визначене покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області накладено арешт на майно, питання про яке суд не вирішує оскільки судовий розгляд відносно іншого обвинуваченого зупинено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого вичерпав свою дію.

Керуючись ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 368, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 18.04.2023, з урахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 13.06.2023, більш суворим покаранням за даним вироком, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 18.04.2023, з урахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 13.06.2023.

Строк відбування покарання за даним вироком рахувати з моменту його проголошення.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з розрахунку один день попереднього ув`язнення, відповідає одному дню позбавлення волі за період з 28.11.2022 по 06.07.2023 включно.

Повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_7 речові докази, а саме два металевих ліжка вітчизняного виробництва.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 49 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а учаснику провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_11