Справа № 323/1919/20
Пр. № 1-кп/336/310/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхова Запорізької області, громадянина України, з початковою освітою (4 класи), неодруженого, непрацевлаштованого, що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.09.2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням тривалістю в два роки,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений під час іспитового строку, призначеного попереднім вироком, вчинив незаконні дії в сфері обігу психотропних речовин за таких обставин.

В період часу з 10 години 35 хвилин до 12 години 15 хвилин 21 травня 2020 року ОСОБА_5 , керуючись умислом на незаконні придбання та виготовлення з метою збуту, а також збут психотропної речовини, придбав у невстановленої особи порошкоподібну речовину для виготовлення психотропної речовини, яку переніс до яру по вул. Спортивній в м. Оріхів Запорізької області, де виготовив особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонений, - 1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он (PVP), потім розділив її на дві частини масою по 0,0041 г та 0,0047 г в перерахунку на основу, розмістив в двох одноразових шприцах та в зазначеному місці в зазначений час збув особі, уповноваженій на проведення оперативної закупівлі, за винагороду в 200 грн.

Окрім описаного епізоду незаконних дій в сфері обігу психотропних речовин, обвинувачений в період часу з 11 години 45 хвилин до 12 години 45 хвилин 17 червня 2020 року ОСОБА_5 , керуючись умислом на незаконні придбання та зберігання з метою збуту, а також збут психотропної речовини, придбав у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений, - 1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он (PVP) масою 0,0192 г в перерахунку на основу, яку зберігав при собі під час переміщення до вул. Івана Мазепи в м. Оріхів Запорізької області, де близько 12 години 40 хвилин збув її за винагороду в сумі 150 грн. особі, уповноваженій на проведення оперативної закупівлі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні незаконних дій в сфері обігу наркотичних засобів за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що на вчинення незаконних дій його спонукало тяжке майнове становище через відсутність постійного джерела доходів. Речовину він придбав у осіб за оголошеннями, які знайшов в мережі Інтернет, та збув її одному й тому самому чоловіку на його прохання. В першому випадку набуття речовини він самостійно виготовив PVP, або так звану сіль, шляхом додавання води до сухої речовини. Сіль він набував у різних осіб. За надання речовини ОСОБА_6 отримав винагороду в сумі 200 грн. в першому випадку та 150 грн. в другому.

Заявив, що щиро розкаюється у вчинених діях, протиправність яких не усвідомлював повністю, коли з ціллю покращити свій майновий стан прийняв рішення зайнятися збутом психотропної речовини.

В теперішній час він повністю усвідомив суспільну небезпечність та згубність означених дій, отримав урок, який перешкоджатиме йому будь-коли в майбутньому стати на протиправний шлях, щиро жалкує про те, що сталося.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконні придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені особою, яка раніше скоїла злочин, передбачений статтею 309 КК України.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винної, обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За змістом роз`яснення п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено є не лише кара, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених положень законодавства при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв злочин, який Законом України про кримінальну відповідальність віднесений до категорії тяжких кримінально караних діянь, які посягають на загальносуспільні інтереси, такі, як здоров`я людини, що проголошене Основним Законом України як найвища соціальна цінність.

Факт вчинення аналогічних за змістом протиправних дій в період іспитового строку, призначеного попереднім вироком, свідчить про схильність особи до вчинення злочинів та вказує на підвищений ступінь його суспільної небезпеки, а також повністю виключає звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням або призначення більш м`якого покарання, ніж те, що зазначено в санкції частини статті обвинувачення.

Разом з цим суд бере до уваги і ту обставину, що обвинувачений щиро кається у вчинених діях та активно сприяє суду у встановленні фактичних обставин справи.

Вказані обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого і не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу винного, який має постійне місце проживання, його молодий вік, що свідчить на користь здатності особи здійснити переоцінку цінностей та стати на шлях соціальної реабілітації, дають суду підстави призначити мінімальне покарання, встановлене санкцією частини статті обвинувачення, а також призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за цим вироком.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати з проведення судової експертизи у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 у доход держави.

Оскільки на час ухвалення вироку обвинувачений відбуває покарання, призначене йому вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.09.2018 року, відсутні підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На вилучений та підданий арешту мобільний телефон обвинуваченого належить звернути стягнення в рахунок конфіскації майна обвинуваченого, яка є обов`язковою як додаткове покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити покарання у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.

До призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.09.2018 року, встановивши строк, що підлягає відбуттю, в шість років один місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, а саме: з 17 червня 2020 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази спец пакет № 3626118, в якому знаходяться два шприци із психотропною речовиною PVP масою 0,0041 г. та 0,0047 г.; медичний шприц об`ємом 5 мл. із залишками бурої речовини, голку із захисним ковпачком; психотропну речовину PVP масою 0,0192 г., марлеві тампони зі змивами, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити;

Речовий доказ грошові кошти в сумі 50 грн. купюрами по 10 грн., які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, - обернути в дохід держави.

Речовий доказ - мобільний телефон Nomi I 144C із двома сім-картами та флеш картою micro sd об`ємом пам`яті 32 Gb, ланцюжок із сірого металу, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, - обернути в дохід держави.

Звільнити з під арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.06.2020 року мобільний телефон Nomi I 144C із двома сім-картами та флеш картою micro sd об`ємом пам`яті 32 Gb, ланцюжок із сірого металу, медичний шприц об`ємом 5 мл. із залишками бурої речовини, голку із захисним ковпачком.

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави витрати з проведення судової експертизи в сумі 1307 грн. 60 коп.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Учасникам кримінального провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку буде направлено не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1