УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на речі, вилучені у ході обшуку 10.10.2023, проведеного у одноповерховій будівлі (кіоску), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах географічних координат 46.477566, 30.734692; 46.477536, 30.734958; 46.477648, 30.734981; 46.477659, 30.74685.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Територіального управління БЕБ у Одеській області.

Відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленнями 25 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України за № 955,956 від 27.09.2021, згідно яких жителі Білгород Дністровського, Татарбунарського, Болградського районів Одеської області за участі інших залучених ними осіб, здійснюють незаконне виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту та збут підакцизних товарів з використанням підроблених марок акцизного податку.

Окрім того, у ході досудового розслідування вказаного кримінального У ході розслідування від Асоціації виробників тютюнових виробів «Укртютюн» отримано відомості щодо місць реалізації тютюнових виробів з візуальними ознаками незаконно вироблених та/або незаконно ввезених в Україну тютюнових виробів, зокрема з приводу торгових точок на території Одеської області.

Так, встановлено, що у одноповерховій будівлі (кіоску), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах географічних координат 46.477566, 30.734692; 46.477536, 30.734958; 46.477648, 30.734981; 46.477659, 30.74685 можливо здійснюється реалізація тютюнових виробів без марок акцизного податку.

10 жовтня 2023 року у період часу з 15:40 по 19:37, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 проведено обшук у одноповерховій будівлі (кіоску), яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 47, в межах географічних координат 46.477566, 30.734692; 46.477536, 30.734958; 46.477648, 30.734981; 46.477659, 30.74685, в ході якого було виявлено та вилучено: тютюнові вироби, а також алкогольні напої без марок акцизного податку України: Горілка: Danzka об`ємом 1л 3 шт.; Koskenkorva об`ємом 1л 2 шт.; Beluga об`ємом 1л 1 шт.; Finlandia об`ємом 1л 1 шт. б) Джин: Amuerte об`ємом 0.7л 1 шт.; Bombay об`ємом 1л 1 шт.; Monologue об`ємом 1л 1 шт.; Beefeater об`ємом 1л 1 шт.; Giovi об`ємом 0.7л - 1 шт.; Engine Gin об`ємом 0.5л 1 шт. в) Текіла: Patron об`ємом 1л 1 шт. г) Ром: Don papa об`ємом 0,7л 1 шт.; Plantation об`ємом 0,7л 1 шт.; Kraken об`ємом 1л 1 шт.; Zacapa об`ємом 1л 1 шт. ґ) Віскі: Chivas об`ємом 0,7л 1 шт.; Dalmore об`ємом 0,7л 1 шт.; Jameson об`ємом 1л 7 шт.; Monkey Shoulder об`ємом 1л 1 шт.; Lauder's об`ємом 1л 1 шт.; Jeam Bean об`ємом 1л 1 шт.; Jack Daniels об`ємом 0,7л 2 шт.; Hanky Bannister об`ємом 1л 1 шт.; Glenfiddich об`ємом 1л 1 шт.; The Glenlivet 12 об`ємом 1л 1 шт.; The Glenlivet 15 об`ємом 1л 1 шт.

Вилучене майно на підставі постанови детектива від 05.10.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КПК України зазначені речі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити клопотання на підставі доказів викладених в клопотанні.

Власник майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що був допитаний детективами Територіального управління БЕБ у Одеській області, яким повідомив, що вилучене майно, яке було вилучене є його особистою колекцією, яку він тривалий час придбавав у магазинах безмитної торгівлі та не має відношення до даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю за необхідне в задоволенні клопотанні відмовити, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту та у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчий суддя звертає увагу, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, про що зазначено в ч. 11 ст. 170 КПК України, разом з тим доказів дійсності існування обставин, про які йдеться в ч. 11 ст. 170 КПК України, матеріали провадження не містять.

Крім того, ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Тобто, ч.3 ст.132 КПК України встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому, відповідно до вимог кримінального процесуального закону тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Разом з тим, прокурором як під час розгляду клопотання у судовому засіданні суду першої інстанції, так і під час судового розгляду не доведено обставини, визначені ст.ст.132, 170, 171 КПК України, а також правові підстави для арешту майна, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Також слідчий суддя враховує положення ст. 41 Конституції України, якими встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Крім того, Конвенція про захист прав і основоположних свобод, яка є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав та складовою якого є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення, визначає, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

З огляду на вище наведене слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно за адресою: АДРЕСА_1 зберігалося саме з метою здійснення збуту та враховуючи невелику кількість, відповідає критеріям речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України, а тому відсутні підстави для накладення на них арешту.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 173, 309 КПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1