Єдиний унікальний № 501/3789/19
Провадження № 1-кп/501/75/24
УХВАЛА

13 лютого 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 16 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 ,

Захисник ОСОБА_4 .

Обвинувачений:

ОСОБА_5 ех, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Амман Йорданського Хашимітського Королівства, громадянина Йорданського Хашимітського Королівства, який постійно проживає на території України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Суть питання, що вирішується

Прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотання про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 07.03.2023 р. оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до даних, отриманих під час розшуку обвинуваченого, останній 07.03.2022 р. перетнув Державний кордон України у пункті пропуску «Шегині» у напрямку Польші.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання.

Захисниця ОСОБА_4 залишила вирішення питання на розсуд суду.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути розглянуте у відсутності обвинуваченого, оскільки прокурором не доведена наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Однак, чинне законодавство України, зокрема КПК України не передбачає повноважень суду оголосити обвинуваченого у міжнародний розшук.

Оголошення в міжнародний розшук регулюється Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженою наказом МВС України, Офісу Генерального прокурор, НАБУ, ДБР, СБУ, МФУ, МЮУ від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, яка визначає порядок використання Державним бюро розслідувань, Державною кримінально-виконавчою службою України, Державною міграційною службою України, Державною митною службою України, Державною прикордонною службою України, Державною фіскальною службою України, Національним антикорупційним бюро України, Національною поліцією України, Службою безпеки України, органами прокуратури України (далі - правоохоронні органи України) інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол (далі - інформаційна система Інтерполу) з метою міжнародного співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу, Комісією з контролю файлів Інтерполу (далі - органи Інтерполу), національними центральними бюро Інтерполу іноземних держав (далі - НЦБ іноземних держав), органами та підрозділами правоохоронних органів іноземних держав (далі - компетентні органи іноземних держав) та міжнародними установами, з якими Інтерпол уклав договори щодо обміну даними (далі - міжнародні установи).

Оголошення в міжнародний розшук відбувається шляхом звернення правоохоронного органу до уповноваженого підрозділу, який, в свою чергу, надсилає запит про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу оповіщень. Постановлення судом ухвали про оголошення особи в міжнародний розшук не передбачене, оскільки є санкціонуванням здійснення розшукових дій за межами України, що суперечить встановленому міжнародному співробітництву.

Водночас, частиною 51 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачено, що співробітництво у сфері оперативно-розшукової діяльності між міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними органами, до складу яких входять оперативні підрозділи, визначені у статті 5 цього Закону, та правоохоронними і спеціальними службами інших держав, які мають у своєму складі відповідні підрозділи, а також з міжнародними правоохоронними організаціями здійснюється відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна.

Тому, при здійсненні розшуку обвинуваченого у даному кримінальному провадженні орган Національної поліції не позбавлений можливості взаємодіяти з правоохоронними органами інших держав, зокрема Польші, з метою встановлення місцезнаходження обвинуваченого.

Керуючись ст. 187, 189, 190, 335, 370-372 КПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1