Справа № 352/444/22
Провадження № 1-кп/352/75/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000249 від 15.10.2021 р. про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Овчинниковське, Куйтунського району, Іркутської області, Російської Федерації, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, українця, громадянки України, не військовозобов`язаного, депутатам не обирався, раніше судимого : 25.07.1979 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК Украни (в редакції 1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 14.07.1980 р. Шахтарським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 142 КК України (в редауції 1960 р.) до 5 років позбавлення волі; 11.07.1985 р. Шахтарським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 196-1 КК України (в редакції 1960 р.) до 2 років позбавлення волі; 11.02.1988 р. Шахтарським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 196-1 КК України (в редакціх 1960 р.) до 6 років позбавлення волі; 02.02.1990 р. Шахтарським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України (в редауції 1960 р.) до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 19.04.2000 р. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 222, ст. 208, ч. 1 ст. 106 КК України (в редакції 1960 р.) до 8 років позбавлення волі; 05.02.2008 р. Кіровським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі; 22.03.2012 р. Івано-Франківським райсудом м. Львова, Львівської області за ч. 3 ст. 185, 357, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 07.11.2012 р. Пустомитівським райсудом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців, 12.12.2012 р. етапований зі Львівської УВП № 19 для подальшого відбуття покарання до Кіровської виправної колонії Донецької області № 33, звільнений згідно з розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р про перелік населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, невідбута частина покарання два роки три місяці дванадцять днів; 03.12.2018 р. Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 27.01.2020 р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 20.04.2022 р. Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_4 , повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив таємне викрадення чужого майна у великих розмірах, поєднаного з проникненням в житло.

Вказаний злочин підсудний вчинив при таких обставинах:

ОСОБА_4 , маючи не погашені та не зняті в установленому законом порядку судимості за скоєння корисливих злочинів, у невстановлений досудовим розслідуванням час вступив у злочинну змову з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного із проникненням у житло, що розташоване на території західних областей України.

Після досягнення взаємної згоди на спільне вчинення злочинів, які пов`язані з таємним викраденням чужого майна, 13.10.2021 в другій половині дня ОСОБА_4 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного збагачення, у відповідності до попередньо розробленого злочинного плану, на автомобілі марки «ВАЗ 21099», р.н. НОМЕР_1 , приїхали в с. Старі Кривотули, Тисменицької ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, де спільно підшукували місця вчинення кримінального правопорушення, зокрема здійснюючи огляд житлових будинків, з яких, шляхом проникнення до їхньої середини, мали намір незаконно заволодіти чужим майном чи особистими речами їх власників.

Реалізуючи злочинний умисел, 13.10.2021 р., в період часу з 19 год. по 21 год., особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з метою не бути поміченими під час вчинення кримінального правопорушення, в темну пору доби, зупинив свій автомобіль марки «ВАЗ 21099», д.н.з НОМЕР_1 , на другорядній прилеглій дорозі до автомобільної дороги Н-10 «Стрий Чернівці» на відстані 200 м від домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки пішки наблизилися до тильної частини зовнішньої огорожі вказаного домоволодіння, де через хвіртку зайшли на подвір`я та безпосередньо підійшли до зовнішнього вікна кухні житлового будинку, в якому проживає потерпілий ОСОБА_6 з сім`єю.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне заволодіння чужим майном ОСОБА_4 бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою збагачення, шляхом розбиття металопластикового вікна через утворений отвір незаконно проник в середину приміщення житлового будинку. Особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, залишилася на подвір`ї житлового будинку спостерігати за від відсутністю потерпілого чи інших очевидців, які б могли перешкодити їхнім неправомірним діям.

Перебуваючи у приміщенні житлового будинку, ОСОБА_4 з приміщення гардеробної кімнати на другому поверсі будинку виявив та викрав металевий сейфу, в якому знаходились наступні матеріальні цінності:

? спеціальний засіб для відстрілу набоїв, споряджених гумовими кулями марки «ФОРТ 17 Р», НОМЕР_2 (дозвіл № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), вартістю 13505 грн.;

? грошові кошти в сумі 8 тисяч доларів США, що в перерахунку в національну валюту згідно курсу НБУ станом на 13.10.2021 становить 210 792 грн.;

? обручка золота чоловіча, 22 мм в діаметрі, проба 585, вагою 4,5 грама, вартістю 7808 грн.;

? каблучка золота жіноча, 17 мм в діаметрі, проба 585, вагою 1,8 грама, вартістю 3960 грн.;

? каблучка золота жіноча, 17 мм в діаметрі, проба 585, вагою 3,7 грама, вартістю 8140 грн.;

? браслет золотий жіночий, довжиною 18 см, проба 585, вагою 4 грама, вартістю 7965 грн.;

? дві золоті сережки з цирконієм, проба 585, загальною вагою 5,7 грама, вартістю 12541 грн.;

? золотий жіночий ланцюжок з кулоном, проба 585, ланцюжок вагою 12,69 грама, вартістю 24624 грн.;

? браслет жіночий із срібла, довжиною 18 см, проба 925, вагою 3,5 грама, вартістю 825 грн.;

? обручка жіноча, із срібла, діаметром 17 мм, проба 925, вагою 5 грам, вартістю 1018 грн.;

? каблучка жіноча, у формі змії, діаметром 17 мм, проба 925, вагою 4,5 грама, вартістю 1372 грн.;

? сережки жіночі срібні, у формі завитку, проба 925, загальною вагою 4,3 грама, вартістю 1391 грн.;

? ланцюжок жіночий, срібний, довжиною 45 см, проба 925, загальною вагою 3,5 грама, у комплекті з підвіскою, завиткової форми, проба 925, вагою 3 грама, вартістю 1726 грн.;

? сережки срібні, круглої форми, з блакитним камінцем, проба 925, вагою 5,6 грама, вартістю 1668 грн.;

? каблучка жіноча, діаметром 17 мм, проба 925, вагою 5,8 грама, вартістю 1768 грн.;

? шпилька у формі тризуба, срібна, проби 925, вагою 2,5 грама, вартістю 637 грн.;

? сережки срібні, круглої форми, з цирконієм, проба 925, приблизно 3,5 грама, вартістю 1043 гривень.

Викрадений сейф із вмістом матеріальних цінностей, ОСОБА_4 за допомогою шнура, який взяв із собою заздалегідь, через відчинене вікно на другому поверсі житлового будинку, спустив перебуваючій на подвір`ї особі, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_4 перебуваючи в середині приміщення вказаного житлового будинку, в одній із кімнаті розташованій на першому поверсі, виявив та викрав наступні товарно-матеріальні цінності, а саме:

? ноутбук марки «Aser», мод. Е 15, сірого кольору, пром. № NXGU2EV00473818FA07600, вартістю 8210 грн.;

? ноутбук марки «ASUS», модель К55DR, вартістю 6933 грн.;

?фотоапарат марки «Nikon», модель D 3200, пром. № 6843240, у комплекті з об`єктивом марки «Nikon», модель AF-S DX 18-55, пром. № 20158057, вартістю 10823 грн.;

?дві рації марки «Baofeng», мод. BF-888S, вартістю 693 грн. за комплект;

?годинник марки «APELLA», механічний, в металевому прямокутному корпусі, з автоматичним заведенням, з браслетом з металу жовто-сірого кольору, вартістю 5809 грн.;

?годинник марки «APELLA» з кварцовим механізмом, в прямокутній оправі, з металу жовтого кольору, з коричневим шкіряними ремінцем, вартістю 3672 грн.;

?жіночий годинник з кварцовим механізмом марки «Bering», в круглій металевій оправі, чорного кольору, з шкіряним чорним ремінцем, вартістю 2473 грн.;

?годинник марки «APELLA», круглої форми, з оправою та ремінцем з металу жовтого кольору, бувшого у використанні, вартістю 2230 грн.;

Викрадені товарно-матеріальні цінності ОСОБА_4 поскладав в поліетиленові пакети, які взяв із собою заздалегідь та вийшов із середини житлового будинку на подвір`я, де його з частиною викраденого майна очікувала особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження,

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 і особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, викрадене майно перенесли в салон автомобіля «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому залишили місце вчинення злочину. В подальшому обвинувачений та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, викраденим майном поділилися навпіл та розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 308 331,28 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину та закладений до нього потерпілим цивільний позов у зменшеному розмірі визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед ОСОБА_6 дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що неправомірні діяння скоїв внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища.

Потерпілий ОСОБА_6 дав суду показання про те, що 14.10.2021 р. приблизно о 13 год. 30 хв. Він разом з членами сім`ї повернулися з м. Яремча до свого помешкання розташованого в АДРЕСА_2 . На території подвір`я будинковолодіння він побачив, що на першому поверсі розбите вікно кухонної кімнати. Зайшовши в середину будинку він виявив, що обстановка була порушена, по кімнатах були розкидані речі. З житлової кімнати розташованої на першому поверсі були викрадені два ноутбуки марок «Aser» та «Asus», фотоапарат марки «Nikon», дві рації марки «Baofeng», три чоловічі годинники марки «Apella», жіночий годинник мари «Bering». Піднявшись на другий поверх помешкання, він виявив, що з гардеробної кімнати було викрадено металевий сейф в якому знаходилися особисті документи, травматичний пістолет марки «Форт 17 Р», грошова готівка в сумі вісім тисяч доларів США, обручка золота чоловіча, дві каблучки золоті жіночі, браслет золотий жіночий, дві золоті сережки з цирконієм, ланцюжок з кулоном золотий жіночий, браслет срібний жіночий, обручка срібна жіноча, каблучка у формі змії срібна жіноча, сережки у формі завитку срібні жіночі, ланцюжок срібний жіночий у комплекті з срібною підвіскою завиткової форми, сережки срібні круглої форми з блакитним камінцем, каблучка срібна жіноча, шпилька срібна у формі тризуба, сережки срібні круглої форми з цирконієм. Загалом з належного йому житлового будинку ОСОБА_4 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, було викрадено товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 308311,28 грн. Після виявлення крадіжки він викликав працівників поліції. По прибуттю слідчої групи, кінологом із використанням службової собаки, було виявлено місце на відстані приблизно двісті метрів від його житлового будинку, де обвинувачений та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, залишили свій автомобіль марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 та яким останні вивезли викрадене у нього майно. В подальшому на обочині дороги в полі між селами Одаї і Марківці слідчою групою було виявлено викрадений у нього металічний сейф з демонтованою дверкою, а біля нього були розкидані належні йому та членам його сім`ї особисті документи та дві використані медичні маски. Інші матеріальні цінності, що зберігалися у сейфі, були відсутні. Повернувшись додому, він почав обдзвонювати сусідів і розпитувати, чи не бачили вони поряд з його помешканням сторонніх осіб. Останні повідомили, що в той день біля його житлового будинку вони бачили невідомий їм автомобіль марки ВАЗ 21099 на «Львівській реєстрації» із незнайомцями в його салоні. Сусідка ОСОБА_7 повідомила йому, що пізно вечором минулого дня вона почула гучний гавкіт собак і виглянула у вікно. Вона побачила, як двоє невідомих осіб із ввімкнутими ліхтариками через людські городи зі сторони його помешкання рухалися в напрямку залишеного автомобіля марки ВАЗ 21099 та несли ручну поклажу. У подальшому в світлі вуличних ліхтарів їй було видно, як вказані особи дійшовши до автомобіля принесені з собою речі загрузили до середину салону автомобіля та сівши в нього поїхали в напрямку села Одаї. Просив цивільний позов у зменшеному ним розмірі задоволити та призначити обвинуваченому суворе покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дала суду покази якими повністю підтвердила покази потерпілого ОСОБА_6 .

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину та закладений до нього цивільний позов визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного, потерпілого, свідка ОСОБА_8 та дослідженням доказів, які характеризують особу ОСОБА_4 .. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив таємне викрадення чужого майна у великих розмірах, поєднаного з проникненням в житло.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обтяжуючих обставин суд відносить рецедив злочинів.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує думку потерпілого щодо суворості міри покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 , а також приймає до уваги і те, що обвинувачений на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває; не працюючи веде паразитичний спосіб життя; не має постійне місце проживання; не одружений та утриманці відсутні; його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого злочину, а також вчинення ним тяжкого корисливого злочину під час незнятих та непогашених судимостей за корисливі злочини, що свідчить про те, що останній належних висновків не зробив і знову вчинив корисливий злочин, тобто є особою із низьким рівнем соціальної зрілості, яка немає легального заробітку та міцних соціальних зв`язків, що створює передумови для подальшої його протиправної поведінки.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставини, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що для виправлення, перевиховання ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, його слід ізолювати від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ст. 185 ч. 4 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідає також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

При цьому, оскільки даний злочин передбачений ст. 185 ч. 4 КК України був скоєний підсудним ОСОБА_4 13.10.2021 р., тобто до постановлення попереднього вироку Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20.04.2022 р., згідно якого ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, то на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, призначене судом підсудному менш суворе покарання за попереднім вироком слід шляхом поглинання поглинути більш суворим покаранням визначеним судом підсудному за даним вироком суду.

Цивільний позов в зменшеному розмірі позовних вимог, заявлений потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування заподіяних злочином матеріальних та моральних збитків, який був визнаний останнім, слід задоволити в повному обсязі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 слід залишити без змін у виді тримання під вартою,

Долю речових доказів по даному кримінальному провадженні суд не вирішує.

Питання про судові витрати по даному кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного обвинуваченому вироком Глибоцького районного суду, Чернівецької області від 20.04.2022 р. більш суворим покаранням призначеним обвинуваченому за даним вироком суду, та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років три місяці

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою, а строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання з 27.10.2021 р., зарахувавши при цьому термін його попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, виходячи з розрахунку, у відповідності до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженню суд не вирішує.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3775,64 грн. понесених НДЕКЦ МВС України в Івано-Франківській області та 22309,27 грн. понесених Івано-Франківським відділенням КНІСЕ МЮ судових витрат на проведення судових експертиз, а всього 26084,91 грн.

Цивільний позов в зменшеному розмірі позовних вимог, заявлений потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування заподіяних злочином матеріальних та моральних збитків задоволити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заподіяних злочином 154165 грн. матеріальних збитків та 200000 грн. спричиненої моральної шкоди.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, потерпілому та обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ