Провадження № 1-кп/554/270/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» грудня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0003256 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшана, Дворічанського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)23.03.2010 Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2)29.11.2010 Дворічанським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 18.12.2013 року умовно достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 10 місяців;

3)11.02.2015 Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 01.03.2016 року по відбуттю строку покарання;

4)24.10.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2021 року, приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу супермаркету «АТБ», розташованого по вул. Героїв Праці м. Харкова, познайомився з ОСОБА_5 , якому запропонував прийти до приміщення квартири АДРЕСА_3 , в якій тимчасово мешкав, на що останній погодився. У вказаний день, приблизно о 03.00 годині, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту, який виник з приводу виникнення у ОСОБА_3 підозри щодо викрадення його мобільного телефону ОСОБА_5 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, знаходячись навпроти потерпілого на відстані витягнутої руки, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, доклавши достатньо сили, наніс почергово, приблизно 7 ударів, кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, прослідував за ОСОБА_5 до кухні, де наніс йому один удар своєю головою по обличчю в область носа, чим спричинив ОСОБА_5 , лівобічний ангулярний перелом нижньої щелепи, що по ступеню тяжкості відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні (21 день), та легкі тілесні ушкодження - забійну рану і гематому на голові. Далі ОСОБА_5 скориставшись тим, що ОСОБА_3 припинив наносити йому тілесні ушкодження, швидко покинув приміщення квартири.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті повністю підтвердив, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорює. Суду пояснив, що 20 листопада 2021 року, приблизно о 02.00 годині, неподалік магазину «АТБ», що в м. Харкові по вул. Героїв Праці, він познайомився з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 та запропонував йому піти до його тимчасового місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 , для спільного вживання алкогольних напоїв. Вже вдома, через певний проміжок часу, після того, як вони вже вживали алкоголь, він не міг знайти свій мобільний телефон, тому вирішив, що його вкрав його новий знайомий ОСОБА_5 , в них почалася сварка, в ході якої він вдарив кілька разів ОСОБА_5 кулаком в обличчя, а потім наніс удар головою в щелепу останнього. В скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судове засідання не з?явився, від нього в матеріалах кримінального провадження мається заява про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся у скоєному, не оспорює фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився тільки допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого. Інші докази по кримінальному провадженню не досліджувались.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиросердно розкаявся у скоєному, активно спряв розкриттю кримінального правопорушення, що визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

На обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_3 неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, в теперішній час відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2022 року.

На підставі вищевикладеного, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного ним діяння, його обставини та наслідки, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також, той факт, що особі повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому, суд прийшов до висновків, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши йому остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2022 року.

За глибоким переконанням суду саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, пропорційною і співрозмірною із ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчинених кримінальних правопорушень, відповідати особі обвинуваченого та меті покарання, а також буде розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод осіб.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2022 року, остаточно до відбування призначити ОСОБА_3 покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 19.12.2023 року.

В строк відбування покарання ОСОБА_3 повністю зарахувати відбуте частково покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2022 року, а саме строк з 24.10.2022 року по 19.12.2023 року, включно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з моменту його проголошення.

Обмеження щодо оскарження вироку, визначені в ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1