Справа 370/503/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3322/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Макарівського районного суду Київської області від 07 березня 2023 року щодо

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бишів Макарівського району Київської області, відповідно до вимог ст.89 КК України є особою, що не має судимості, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Макарівського районного суду Київської області від 07 березня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання - два роки обмеження волі.

У відповідності до вимог ч.3, 4 ст.75, п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину, буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, за наступних обставин.

02.08.2022 року ОСОБА_8 , маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої особи в мережі Інтернет завідомо для нього підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 02.08.2022 року Територіальним сервісним центром 3242 на його ім`я, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

ОСОБА_8 , переслідуючи мету використання для нього підробленого документу - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я, в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340, усвідомлюючи, що пред`явлення цього підробленого документу дозволить йому керувати транспортним засобом, 24.01.2023 року близько 14 години 10 хвилин, будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в селі Калинівка Бучанського району Київської області, був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області на блок-посту.

Під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівників поліції, обвинувачений ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я, є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортним засобом категорії «В» і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із порушенням Правил дорожнього руху, передбаченого ст.126 КУпАП, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене для нього посвідчення водія серії НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав завідомо підроблений документ.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, визначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, на підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, однак з оскаржуваного вироку вбачається, що суд, застосовуючи положення ст. 75 КК України та звільняючи ОСОБА_8 від призначеного покарання, визначив умовою для такого звільнення - не вчинення обвинуваченим протягом іспитового строку нового злочину, тим самим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачений, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_8 щодо вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,відбувався у спрощеному провадженні.

Призначене місцевим судом ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які прокурор пов`язує з посиланням суду в резолютивній частині вироку на можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину, що не узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 75 КК України, які передбачають умову звільнення від відбування покарання - не вчинення нового кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Положеннями ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, відтак поняття кримінального правопорушення є ширшим ніж злочин.

Як вбачається з резолютивної частини вироку суд, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та встановлюючи йому іспитовий строк в порушення вимог ч.3 ст. 75 КК України помилково послався на таку умову звільнення від відбування покарання як на не вчинення обвинуваченим нового злочину.

Отже доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме умови звільнення від відбування призначеного покарання - не вчинення протягом іспитового строку нового злочину, колегія суддів вважає слушними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні на підставі ст. 409 КПК України у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Макарівського районного суду Київської області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 - змінити в частині застосування ст. 75 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя