ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/3006/23 Номер провадження 11-кп/814/1098/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002310 від 10.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новоосинове, Куп`янського району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, пенсіонера, директора СТОВ «Мрія», одруженого, який не має неповнолітніх дітей, депутата Кирулівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 22 січня 2024 року включно.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд зазначив, що наведені прокурором у підготовчому засіданні підстави продовження строку відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування на даний час не змінилися.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора, визначивши заставу як альтернативний запобіжний захід.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом, без дослідження матеріалів, якими підтверджуються викладені у клопотанні доводи, задовільнив клопотання у повному обсязі.

Зазначає, що до клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не додано жодного документа, яким сторона обвинувачення обґрунтовує клопотання, а саме клопотання не містить посилання на докази, якими воно підтверджується.

Вказує, що у клопотанні відсутні відомості про те, що заявлені ризики не зменшились, або з`явились нові ризики.

Також зазначає, що порядок продовження строку тримання під вартою законодавець закріпив в окремій правовій нормі, до якої висунув додаткові вимоги щодо форми і змісту. При цьому законодавець не надав права суду не визначати розмір застави при продовженні строку тримання під вартою.

Звертає увагу, що 24.11.2023 під час підготовчого судового засідання, вирішувалось питання про продовження дії запобіжного заходу, у зв`язку з чим вважає, що всупереч вимогам КПК України, суд вийшов за межі наданих повноважень та не визначив розмір застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того зазначає, що 08.02.2023 та 23.02.2023 стороною захисту ініційоване обстеження ОСОБА_10 лікарем-кардіологом в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», внаслідок чого, у тому числі в динаміці, констатовано погіршення стану та рекомендовано поміщення до кардіологічного стаціонару, але на даний час жодна із вказаних рекомендацій не виконана, а стан здоров`я ОСОБА_10 постійно погіршується.

Також зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що ОСОБА_10 має велику кількість нагород як державних, так і міжнародних, а також місцевого рівня, користується величезним авторитетом серед місцевих мешканців, що підтверджується відповідними матеріалами.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисники підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечила проти доводів скарги, просила ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002310 від 10.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так ОСОБА_10 обвинувачується у передачі матеріальних ресурсів незаконним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора (ч. 4 ст. 111-1 КК України).

Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора (ч. 1 ст. 111-2 КК України).

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою районного суду задоволено 24.11.2023.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_7 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_10 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину, що за своїм характером несе виключну суспільну небезпечність охоронюваним законом інтересам суспільства та держави, а також може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, в тому числі тих, яким відомо про вчинення злочинів, оскільки обвинувачений є депутатом місцевої ради, а також одним з найбільших підприємців в регіоні, що свідчить про наявні в нього ресурси та засоби, які можна використати для впливу на свідків, серед яких і наймані працівники підприємств, в яких ОСОБА_10 є та був керівником на час вчинення злочину, різними способами (залякування, надання матеріальних цінностей в обмін на зміну показань тощо).

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати, оскільки на даний час триває судовий розгляд, який неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_10 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду.

При продовженні запобіжного заходу, районним судом було враховано відомості про особу ОСОБА_10 , а також дані про стан його здоров`я, у зв`язку із чим задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та зобов`язано завідувача Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_11 повідомити суд чи мається можливість організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_10 , а саме: ультразвукового дослідження серця (доплерокоронарографія) для визначення стану вінцевих артерій, а також ультразвукового дослідження органів черевної порожнини для уточнення діагнозу та можливої корекції тактики лікування в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» або із залученням необхідних лікарів-спеціалістів з орієнтовного переліку закладів охорони здоров`я відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104, з чого слідує, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 перебуває на контролі суду першої інстанції та судом вживаються необхідні заходи для забезпечення прав обвинуваченого.

В той же час, суду не надано доказів того, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися під вартою, та інший запобіжних захід зможе перешкодити настанню існуючих ризиків.

Щодо вимог апеляційної скарги про визначення застави ОСОБА_10 , то відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Жодних заборон з приводу застосування вказаних норм при продовженні запобіжного заходу, КПК України не містить.

Враховуючи, що на даний час діє воєнній стан через військову агресію РФ та ОСОБА_10 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, що мають виключну суспільну небезпечність та несуть загрозу національній безпеці України, визначення застави ОСОБА_10 за таких умов, на переконання колегії суддів, є неможливим.

З огляду на наведене, рішення районного суду є законним та належним чином вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_10 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4