ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3569/23 Справа № 197/950/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , у вчинені кримінальних правопорушень передбачених п.п. 6,9,13 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 грудня 2023 року.

Із вказаним судовим рішенням не погодився обвинувачений та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та обрати справедливий запобіжний захід щодо двох обвинувачених. На обґрунтування своїх вимог вказує, що йому несправедливо обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, тоді як обвинуваченому ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 являється до судових засідань із запізненням. Наполягає, що обом обвинуваченим повинен буди обраний однаковий запобіжний захід.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбаченого п.п. 6,9,13 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 357 КК України.

На розгляді в суді першої інстанції перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000159 від 10.05.2023 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

По вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_7 затримано 12.05.2023 року в порядку ст. 208 КПК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Прокурор, належним чином обґрунтував наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд, першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою, правильно прийшов до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а тому неможливо на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано характер скоєного умисного, корисного, кримінального правопорушення проти життя особи, вчиненого групою осіб, в період дії воєнного стану, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за скоєння умисного кримінального правопорушення проти життя особи, що вказує на стійку протиправну поведінку, не працює, не одружений, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків.

Також, колегією суддів, враховано наявність заявлених ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, приймаючи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, проживання свідків у одному населеному пункті разом із обвинуваченим, перебування співучасника ОСОБА_8 під домашнім арештом, відсутність місця роботи та стабільного доходу, заявлені ризики є вкрай вірогідними та на даний час дають беззаперечні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , у нього відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо обрання однакого виду запобіжного заходу обом співучасникам, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки запобіжний захід обирається враховуючи сукупність усіх факторів, зокрема обґрунтованості підозри, даних про особу обвинуваченого та наявності заявлених ризиків, що в даному випадку беззаперечно вказує на обґрунтованість тримання під вартою ОСОБА_7 .

Отже, доводи обвинуваченого не спростовують висновків суду про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо нього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи судом, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів не вбачає на даний час, надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою, оскільки приймає до уваги тяжкість пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення з сукупністю ризиків встановленими судом першої інстанції.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді