Справа № 570/3803/20
номер провадження 1-кп/570/27/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Рівне кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. та прож. АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и в :

24 червня 2020 р. близько 19 год. 45 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на території господарства за адресою на АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів кулаками обох рук в область голови, грудей та ніг, а також здійснював здушування правою рукою шиї останньої, внаслідок чого заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано ч. 1 ст. 125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням від 07 листопада 2023 р. про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження згідно ст. 49 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнавав. Після роз`яснення йому, що підстава для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, вказана у його клопотанні, не є реабілітуючою, -підтримав подане ним клопотання та просив його задоволити. Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання з підстав та обґрунтувань, наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні підтримала вказане клопотання, при цьому зазначила про наявність підстав, визначених ст. 49 КК України, а також й те, що закриття кримінального провадження відповідає вимогам КК, КПК України.

Потерпіла ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою від 08 січня 2024 р., в якій просила відмовиити в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, вказуючи про призначення йому покарання та стягнення з нього на її користь заподіяної моральної шкоди в розмірі 60 тис. грн. Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав зазначену подану потерпілою заяву, та зазначив, що підсудний тривалий час перебував у розшуку.

З`ясувававши обставини, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи сторін та подані ними заяви та клопотання, суд, у даному випадку, встановлює наявність передбачених Законом підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, згідно зі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Статтею 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (за яким ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення), є кримінальним проступком, який карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року (вказані покарання є менш суворими, ніж обмеження волі).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки.

У даному випадку з дня події - 24 червня 2020 р.два роки минули 24 червня 2022 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника. Нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо (див. пост. ККС ВС від 30.05.2019 р. у справі № 639/793/17).

У вказаний період з 24 червня 2020 р. до 24 червня 2022 р. обвинувачений ОСОБА_6 не ухилявся від досудового розслідування або суду. Вказана обставина, про яку зазначав представник потерпілої, не підтверджена із матеріалів справи та на її доведення представник потерпілої не надавав будь-яких інших доказів. Розшук підсудного був оголошений судом 29 червня 2023 року, тобто уже поза межами вказаного дворічного строку, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, який закічився 24 червня 2022 р. У даному, випадку виїзд підсудного за кордон України та оголошення його розшуку після вказаної дати 24 червня 2022 р. не може розцінюватися як ухилення особи від суду, тому підстав для зупинення перебігу давності згідно із ч. 2 ст. 49 КК України не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відомості про вчинення ОСОБА_6 нового злочину у вказаний період з 24 червня 2020 р. до 24 червня 2022 р. суду не надано, про таку обставину сторони не повідомляли суд, відповідні судові рішення щодо особи відсутні. Підстав для зупинення перебігу давності згідно із ч. 3 ст. 49 КК України не встановлено.

Тому, із урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого. Згідно ст. 49 КК обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтями 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а тому невизнання цими особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Установивши, що підозрюваний підтримував у суді клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, суд вказує, що невизнання вини особи у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання (див. пост. ККС ВС у справі № 552/5595/18 (провадження № 51-5289км19) - https://reyestr.court.gov.ua/Review/98728753).

Положення ст. 129 КПК України передбачають повноваження суду розглядати заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті виключно у разі ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або встановлення відсутності події кримінального правопорушення. Із системного аналізу КПК та КК слідує, що передбачений ст. 49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої на таке звільнення, а також, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (див. пост. ККС ВС від 23.06.2022 у справі No 204/2626/21 (провадження No 51-5123км21).

Із урахуванням вказаних роз`яснень ВС, у даній справі цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 50 тис. грн. (а.с. 12-21) не підлягає вирішенню по сутіта може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства (див. також пост. ККС ВС від 16.08.2021 р. у справі № 644/7193/17).

Також суд роз`яснює, що закриття справи у зв`язку з закінченням строку давності не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Така позиція узгоджується з висновками щодо подібного правозастосування, які викладені в постановах ВС від 15.01.2019 р. у справі № 185/442/16-к, 15.05.2019 р. у справі № 617/609/15-к, 19.11.2019 р. у справі № 345/2618/16-к, 10.06.2021 р. у справі № 640/11750/17, 11.11.2020 р. у справі № 455/229/17, 27.05.2021 р. у справі № 577/977/19.

Розшук обвинуваченого ОСОБА_6 у даній справі слід скасувати.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 286 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000749 від 25.06.2020 р. щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду та роз`яснити їй право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Скасувати розшук обвинуваченого ОСОБА_6 оголошений ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.07.2023 р.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення, згідно ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1