СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1169/24
пр. № 1-кп/759/826/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000005 від 02.01.2024 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , у невстановлений дізнанням час та місці, не маючи посвідчення водія, яке знаходиться в офіційному обігу на території України, звернулась до невстановленої дізнанням особи з проханням посприяти скорішому отриманню нею вказаного офіційного документу, без складання іспитів в сервісних центрах МВС України. Коли невстановлена дізнанням особа погодилась допомогти ОСОБА_3 то остання, з метою виконання свого протиправного умислу, у невстановлені дізнанням час та місці, надала вказаній невстановленій дізнанням особі власну фотокартку та свої анкетні дані для бланку посвідчення водія, чим вчинила пособництво в підробленні документа, який видається установою та надає права, отримавши в подальшому завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.11.2022, видане ТСЦ № 8042 на її ім`я.

Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.11.2022 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що вона не проходила установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишила дане посвідчення у себе, та в подальшому почала його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

В подальшому ОСОБА_3 маючи прямий умисел на використання завідомого підробленого документа, з метою отримання права керувати транспортними засобами, зберігала підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.11.2022 на її ім`я.

Так, ОСОБА_3 , 01.01.2024, приблизно о 21.30 год., керуючи автомобілем марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_2 по пр. Берестейський, 139 у м. Києві, в порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» була зупинена поліцейським. Далі ОСОБА_3 на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.11.2022, ніби видане на її ім`я, є підробленим, використала його, пред`явивши працівникам поліції та була викрита останніми. В подальшому вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.

До обвинувального акту долучено клопотання прокурора про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена повністю та її дій вірна за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, оскільки вона вчинила пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою його використання; за ч.4 ст.358 КК України, оскільки вона використала завідомо підроблений документ.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує характер вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є її щире каяття у вчиненому, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, застосувавши при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи у сумі 1893,20 грн.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень;

- ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Речові докази по справі - посвідчення водія серії НОМЕР_1 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп. на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1