Провадження № 1-кс/204/3097/23
УХВАЛА

ІМенеМ УкрАїНи

02 жовтня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

за участю слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП№6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП№6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення. В обґрунтування скарги зазначено, що 14.09.2023 року ОСОБА_3 звернувся до ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КК України. До заяви були надані докази, та вказані необхідні дані про засоби зв`язку із заявником. Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24-х годин після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування, та через 24 години з моменту внесення таких відомостей до ЄРДР надати заявнику Витяг з ЄРДР. Відповідно до ч. 4 цієї статті слідчий, прокурор, інша службова особа уповноважена на прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення зобов`язаний прийняти та зареєструвати таку заяву. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається. Невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено. Згідно з відміткою, заява про кримінальне правопорушення була отримана ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській 14.09.2023 року. На даний час витягу з ЄРДР, або відповіді на заяву ОСОБА_3 не отримав. Враховуючи викладене, просив зобов`язати уповноважену особу ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення передбачене статтею 384 КК України, вчинене суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у скарзі, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив що з вказаної заяви ОСОБА_3 яка надійшла до ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши скаржника, пояснення прокурора, суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно зі ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

Частина 5 статті 214 КПК України, регламентує які саме відомості мають заноситися у ЄРДР при надходженні заяви про вчинення кримінального правопорушення. До них належать відомості про: дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу, де в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 визначено, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

В судовому засіданні встановлено, що 17.09.2023 року ОСОБА_3 звернувся до Відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ст.384 КК України. В заяві зазначається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0001160 справа № 205/4091/16-к, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3,4 ст.189, ч.1 ст. 263 ККУ. Розгляд здійснюється колегією суддів, у складі головуючого судді ОСОБА_5 , суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Згідно з Постановою від 16.05.2016 року, всі речові докази по кримінальному провадженню № 0001160 були здані на зберігання до камери схову Ленінського відділення поліції № 3 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, серед яких зокрема знаходились (в чотирьох спеціальних пакетах) «імітаційні» засоби (77 купюр подібних до вигляду доларів США). 28.08.2019 року, на стадії дослідження доказів, речовий доказ «імітаційні» засоби (77 купюр) в судовому засідання безпосередньо судом не досліджувався, стороні захисту для огляду не надавалися. 07.03.2019 року, за клопотанням обвинуваченого головуючим суддею ОСОБА_5 було прийнято рішення дослідити речовий доказ «імітаційні» засоби в наступному судовому засіданні, для цього зробити запит до Ленінського районного відділу поліції № 3, про доставку доказів в суд. В наступному судовому засіданні головуючий повідомив всіх учасників судового розгляду, якими в даному випадку є і судді данної колегії, про те, що ним було вжито всі необхідні заходи, зроблено запит до Ленінського відділу поліції № 3 про доставку речового доказу, але з якихось причин ВП № 3 речовий доказ до суду не доставили. З такими аналогічними повідомленнями, головуючий суддя ОСОБА_5 звертався і продовжує звертатися до сього часу до всіх учасників судового провадження, тобто протягом майже п`яти років. З огляду на це, 02.12.2022 року до ДРУП № 3 було зроблено адвокатський запит про надання інформації. Чи знаходяться на даний час речовий доказ «імітаційні» засоби (77 купую подібних до вигляду доларів США) на зберіганні у ВП № 3 ДРУП ГУНП, Скільки конкретно було зафіксовано звернень ДРУП №3 від Ленінського суду про доставку речового доказу «імітаційних» засобів в Ленінський районний суд для дослідження, Коли саме ДРУП № 3 було зафіксовані такі записи. 14.12.2022 року була отримана відповідь від СВ ДРУП № 3 з додатками на 2-аркушах в яких було зазначено, що в період 01.03.2018 року по 31.10.2022 року було зареєстровано (2) запити від Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, щодо доставки «імітаційних» засобів (77 купюр) до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Останне звернення було 24.07. 2019 року, за вх. № 1080, за яким до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було направлено зазначені речові докази «імітаційні» засоби у вигляді (77 купюр подібних до доларів США). Будь яких даних про повернення наданих до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зазначених речових доказів «імітаційних» засобів (77 купюр) до ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не перебуває. 16.01.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, було зроблено запит, чи знаходиться в Ленінському районному суді на зберіганні речовий доказ «імітаційні» засоби. 23.01.2023 року було отримано відповідь від Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підписом судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 в якій зазначено, що на заяву від 16.01.2023 року, Ленінський районний суду м. Дніпропетровська повідомляє, «що ніякі речові докази по кримінальному провадженню № 0001160, у тому числі «імітаційні» засоби (77 купюр подібних до вигляду доларів США) - на зберіганні у Ленінському районному судді м. Дніпропетровська - не знаходяться». 16.05.2023 року до ВП № 3 було повторно зроблено аналогічний адвокатський запит. 29.05.2023 року було отримано відповідь від ВП № 3 (аналогічну з попередньою від 14.12.2022 року) - що речовий доказ «імітаційні» засоби 77 купюр був наданий до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 29.08.2019 року і назад - не повертався. Інформація надана ВП № 3 цілком підтверджується матеріалами справи № 205/4091/16-К. Натомість усні повідомлення які озвучуються суддею ОСОБА_5 , з 2019 року по теперішній час, що ним нібито вживаються всі необхідні заходи для забезпечення доставки речового доказу в судове засідання і для цього робляться відповідні запити до ВП № 3 нічим не підтверджуються. В матеріалах кримінального провадження - відсутні запити за підписом судді ОСОБА_5 , про доставку речового доказу до Ленінського суду, а таких запитів (згідно з технічними записами судових засідань) має бути (14) чотирнадцять. Відповіді ВП № 3 на адвокатські запити, відповіді самого судді ОСОБА_5 на заяву ОСОБА_3 , матеріали справи № 205/4091/16-к, та технічні записи судових засідань це фактичні дані що були отримані відповідно до вимог цього Кодексу, тому відповідно до статті 84 КПК України вони є доказами які підтверджують вчинення суддею ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого статтею 3284 КК України - введення в оману суду, в даному випадку введення в оману головуючим суддею суддів власної колегії. Даних про те, що суддям колегії щось було відомо про такі дії, чи бездіяльність головуючого, ні технічні записи судових засідань, ні матеріали справи № 205/4091к16-к - не містять. На двох запитах до ВП № 3 датованих 2019 роком, які знаходяться в матеріалах справи стоїть підпис лише головуючого судді ОСОБА_5 . Таким чином, є всі підстави вважати, що головуючий суддя ОСОБА_5 вводив в оману і суддів колегії. Стаття 321 КПК України головуючий в судовому засіданні, відповідно до частини першої даної статті, головуючий керуючи ходом судового засідання - спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження. Тобто - це прямий обов`язок судді ОСОБА_5 , як головуючого вчиняти відповідні дії для найшвидшої доставки речового доказу в суд для дослідження, тим більше, що це особисто провина судді ОСОБА_5 в тому, що колегія суддів до цього часу безпосередньо не дослідила головний доказ сторони обвинувачення, та при тому і не надала його для огляду стороні захисту. Внаслідок чого виникає логічне питання, чи існує цей речовий доказ взагалі. ОСОБА_3 , вважає, що в діях судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 є всі ознаки кримінального правопорушення (злочину) передбаченого статтею 384 КК України - введення в оману суддів колег. Як зазначено у скарзі, за вказаною заявою ОСОБА_3 від 14.09.2023 року відомості не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до теперішнього часу.

При розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам НП України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", якою визначено, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Згідно з вимогами чинного законодавства, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися поза межами передбаченого законом процесуального контролю.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних не має, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 14.09.2023 року, що долучена до скарги вбачається, що заявник ОСОБА_3 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, суддею Ленінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КК України. В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначено, що суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 протягом майже п`яти років, зловживає своїм службовим становищем і вводить в оману суддів колегії.

Отже, фактично за своїм змістом та суттю обставини викладені в заяві від 14.09.2023 року до Відділення поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області заявника ОСОБА_3 не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, та будь-яких підстав для внесення відомостей до ЄРДР у заяві не зазначено, наведені в заяві обставини фактично зводяться до його незгоди із процесуальними діями судді ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження №0001160 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Виходячи з наведеного, слід дійти висновку про відсутність підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 100, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП№6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 40р(П)/2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1