справа № 208/8483/21
№ провадження 1-кп/208/171/23
УХВАЛА

Іменем України

07 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відео конференції, захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000302 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, не працюючий, одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2015, 2020 років народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Українка, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-технічна, не працюючий, одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, приблизно о 09.40 годині 18.11.2020 року, ОСОБА_5 разом зі своїм батьком ОСОБА_7 , перебували на території Територіального сервісного центру МВС № 1244, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Стасова, 79-Б., де також знаходився ОСОБА_11 .

В зазначений час між Навальним та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , стався конфлікт, в ході якого у останніх раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння Навальному тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи зазначений протиправний умисел, ОСОБА_5 діючи цілеспрямовано, розуміючи, що шляхом завдання удару в область обличчя людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, стоячи навпроти Навального наніс тому один удар правим кулаком в область лівого ока, після чого наніс один удар правим кулаком в область лівої щелепи.

В цей же час, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння Навальному тілесних ушкоджень, діючи цілеспрямовано, розуміючи при цьому, що шляхом завдання удару в область обличчя людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, стоячи навпроти Навального, наніс один удар правим кулаком в область щелепи з правого боку.

Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння Навальному тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , наніс тому один удар правим кулаком в область правого ока, після чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

Далі, продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння Навальному тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 нанесли потерпілому, який лежав на землі, не менше двох ударів ногами в ділянку тулубу кожний.

В результаті зазначених умисних протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , потерпілому Навальному заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки.

Досудовим слідством зазначені умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 УК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Досудовим слідством зазначені умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 УК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Обвинувачені, кожен окремо, свою вину за обставин викладених в обвинуваченні визнали.

В судовому засіданні захисники обвинувачених, кожен окремо, звернулися до суду з клопотанням про закриття провадження у справі та звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності внаслідок закінчення строків давності.

Зазначили, що за вчинення кримінального проступку за ч.1 ст. 125 КК України, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності визначені в 2 роки. Сторона захисту вважає, що на теперішній час закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності за усіма фактами кримінального правопорушення, викладеними в обвинувальному акті.

Обвинувачені, кожен окремо, не заперечували проти закриття кримінального провадження з визначених адвокатами підстав. Нереабілітуючі обставини закриття кримінального провадження з підстав спливу строків давності, їм роз`яснені, є зрозумілими. Їм роз`яснено та є зрозуміли право повного судового розгляду та ухвалення у справі вироку. Обвинувачені наполягають на закритті кримінального провадження за ст. 49 КК України.

Прокурор та представник потерпілого, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання сторони захисту та закриття кримінального провадження.

Суд вислухав клопотання сторони захисту, учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно ст. ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом,...»

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України яке інкриміноване обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності передбачено ст. 49 КК України, згідно якої особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є безумовним, не пов`язує такого звільнення з визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Згідно КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 інкриміноване обвинувачення у вчиненні кримінального проступку 18.11.2020 року, і на час розгляду клопотань сторони захисту, з дати події минув строк більш 2 роки.

Даних про притягнення за цей час обвинувачених до кримінальної відповідальності, і як слідство переривання строків давності, до суду не надходило. Що підтверджується відповідними довідками. За час строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, від слідства та суду обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_12 не ухилялися. Обвинувачені проти закриття кримінального провадження з зазначеної нереабілітуючої підстави, не заперечують.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, окремо потерпілої сторони, впевнившись у добровільності позиції обвинувачених та усвідомленні ними наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідають вимогам КК та КПК України, а клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання заявленого у справі цивільного позову, суд встановив наступне.

Кримінальним законодавством встановлено диспозитивне правило, за яким особа, якій злочином завдано моральної або майнової шкоди, може звернутися з цивільним позовом або ж на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Разом з тим, тягар доведення обставин позовної заяви, лежить на цивільному позивачеві, а матеріали кримінального провадження не можуть підміняти докази, які повинні долучатися до цивільного позову у кримінальному провадженні на підтвердження його обставин.

У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 сум заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, суд залишає без розгляду.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, п.1 ч.1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288, 350 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000302 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , кожен окремо у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого, ч.1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 284 ч.2 п.1 КПК України закрити, у зв`язку звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 ,залишити без розгляду, роз`яснивши йому право вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суду м. Дніпродзержинська, протягом 7 днів з дня її оголошення. Рішення суду набирає законної чинності після закінчення строків його оскарження.

Суддя ОСОБА_1