Справа № 459/2168/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/565/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 00 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 20.04.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чортків, Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, пенсіонера, проживаючого та зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 436-1 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

Обвинувачений подав апеляційну скаргу на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 20.04.2023, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.436-1 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч.1 ст.263 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

-за ч.1 ст.436-1 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахується з часу фактичного затримання, тобто з 29.06.2022.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 22378 грн. витрат на проведення експертиз.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК

Арешти накладені на речові докази скасовано.

Не погоджуючись з даним вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вважає вирок надто суворим по відношенню до нього громадянина незалежної держави.

Апелянт покликається, що прокурором та судом не було враховано його пенсійний вік 62 роки, стан здоров`я, необхідність постійного лікування, оскільки він працював шахтарем. Найбільша цінність держави є людина та її життя у відповідності до Конституції України. Також не було судом враховано, що після смерті матері, 1942 р.н., він частину квартири прийняв у спадщину, а сам проживав з цивільною дружиною у с. Завишень Сокальського району Лвьівської області. До даної квартири мають відношення його батько ОСОБА_9 ,1943 р.н. та його брат ОСОБА_10 , 1965 р .н., які мали постійний доступ до житла. Вони також оформили спадщину на квартиру . Просить суд дослідити всі матеріали в апеляційному суді.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 в середині лютого 2022 року, діючи умисно, з метою публічного використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, знаходячись за місцем свого проживання в квартирі по АДРЕСА_1 , на балконі відкритого типу вищевказаного помешкання на третьому поверсі закріпив лицевою стороною до даної вулиці прапор червоного кольору з синіми смугами, на якому зображено серп, молот та п`ятикутну зірку, який відповідно до п. "В" п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» є символікою комуністичного тоталітарного режиму та усвідомлюючи, що вказана символіка перебуває в полі зору та доступна для огляду необмеженому колу людей, публічно використовував її до вилучення 24.02.2022 працівниками поліції під час обшуку.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 у невстановлений досудовим слідством час та місці, незаконно придбав та в подальшому незаконно зберігав в квартирі по АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу, необхідного відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена наказом МВС України Ne622 від 21 серпня 1998 року, 15 патронів калібру 7,62?53R, які являються боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї, та рушницю, яка внаслідок переробки саморобним способом шляхом вкорочення передньої частини ствола до залишкової довжини 511 мм та внесення змін у конструкцію прикладу, являється багатоцільовою, гладкоствольною, вогнепальною зброєю, до виявлення та вилучення 24.02.2022 працівниками поліції під час обшуку.

Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився приймати участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та не побажав йти з камери в слідчому ізоляторі в кімнату для відеоконференцзв`язку.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 , яка просила задовольнити апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 та не заперечувала проти розгляду справи без участі обвинуваченого, міркування прокурора ОСОБА_7 про залишення без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційних вимог, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 436-1 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим.

Суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 , як незаконне придбання, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 436-1 КК України.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів ґрунтується на даних встановлених у судовому засіданні, зокрема у показаннях свідків, яким суд надав віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості. Крім того, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні та описаними у вироку письмовими доказами, висновком експерта, показами експерта в суді ОСОБА_11 , який пояснив, що підтримує свій висновок.

Обвинувачений у судовому засіданні суду першої інстанції вини своєї у вчиненні злочинів не визнав та відмовився від дачі пояснень.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які є в матеріалах кримінального провадження. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку суду кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим. Причетність та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом.

Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку та призначив покарання в межах статей обвинувачення у виді позбавлення волі. Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує те, що останній згідно із висновком експерта №281 від 29.07.2022 не в повній мірі міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, та є обмежено осудним. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Разом з тим суд враховував особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є людиною старшого віку, пенсіонер, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також враховав характер вчинених обвинуваченим дій, які спрямовані на пропаганду комуністичного режиму в умовах збройної агресії росії проти України.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зважається, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції при призначення покарання не враховано його вік та стан здоров`я не відповідають дійсності. Інші апеляційні вимоги не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням зазначеного вище колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції належно враховано всі обставини, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України та дотримано принципів призначення покарання.

Разом з тим суд апеляційної інстанції бере до увагу наступне.

09 квітня 2015 року Верховна Рада України від імені Українського народу, керуючись положеннями Загальної декларації прав людини, дбаючи про забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, прагнучи розвивати та зміцнювати незалежну демократичну, правову державу прийняла Закон «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів в Україні на заборону пропаганди їхньої символіки» (далі Закон), яким засудила комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні, визначила правові основи заборони пропаганди їх символіки.

У відповідності до ст.2 Закону комуністичний та націоналсоціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні визнано злочинними і такими, що здійснювали політику державного терору, яка характеризувалась численними порушеннями прав людини у формі індивідуальних та масових вбивств, страт, смертей, депортацій, катувань, використання примусової праці та інших форм масового фізичного терору, переслідувань з етнічних, національних, релігійних, політичних, класових, соціальних та інших мотивів, та у зв`язку з цим засуджено як несумісний з основними правами і свободами людини і громадянина.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму на всій території України заборонено.

У зв`язку із зазначеним та обставинами встановленими в суді першої інстанції колегія суддів не вбачає підстав вважати призначене ОСОБА_6 покарання явно несправедливим через його суворість.

Апеляційні вимоги обвинуваченого правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, призначене покарання відповідає особі обвинуваченого, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 20.04.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 436-1 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: