Ухвала

іменем України

19 жовтня 2023 року

м. Київ

Справа № 953/17194/20

Провадження № 51-4908 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 березня 2023 року щодо нього,

в с т а н о в и в:

Як вбачається з касаційного провадження, засуджений ОСОБА_4 звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою від 27 липня 2023 року на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 березня 2023 року щодо нього.

Ухвалою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 серпня 2023 року касаційну скаргу на вказані судові рішення разом з доданими до неї матеріалами повернуто засудженому, оскільки вона була подана після закінчення строку на касаційне оскарження та засудженим не порушувалося питання про поновлення цього строку.

Засуджений ОСОБА_4 з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження судових рішень знову звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою від 24 вересня 2023 року на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 березня 2023 року та долучив клопотання, в якому порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Своє клопотання засуджений мотивує тим, що перебуваючи у виправній колонії йому бракувало часу для складання касаційної скарги у зв`язку з напруженим графіком роботи. Крім того, як стверджує засуджений, він закінчив її складати 18 червня 2023 року, але у зв`язку з затримкою відправлення кореспонденції адміністрацією установи він був вимушений виправити дату написання на 27 липня 2023 року. На підтвердження зазначеного, ОСОБА_4 долучає сторінку цієї рукописної скарги із зазначенням ним дати - 18 червня 2023 року.

Розглянувши клопотання засудженого, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки

і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію. Таким чином, це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Частиною 1 ст. 117 КПКУкраїни передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

З огляду на системний аналіз норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до матеріалів провадження, ухвалу Полтавського апеляційного суду, якою вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2021 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін, було постановлено 22 березня 2023 року. Відповідно до розписки засудженого, копію зазначеної ухвали ОСОБА_4 отримав 29 березня 2023 року, а відтак останнім днем звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою є 29 червня 2023 року.

При цьому у клопотанні засуджений не наводить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження.

Посилання ж засудженого на те, що йому бракувало часу для складання касаційної скарги у зв`язку з напруженим графіком роботи у виправній колонії, не є тією обставиною, яка б унеможливлювала чи ускладнила можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Крім того, вказівка ОСОБА_4 про те, що він закінчив складати свою касаційну скаргу 18 червня 2023 року, в якій за вимогою адміністрації установи він був вимушений виправити дату написання на 27 липня 2023 року, жодним чином не підтверджує той факт, що він подав касаційну скаргу вчасно.

Оскільки у клопотанні засуджений ОСОБА_4 не наводить належного обґрунтування того, що строк на касаційне оскарження пропущено ним з поважних причин, його касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, відповідно до якого касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження вироку Київського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2021 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 22 березня 2023 року щодо нього.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріаламиповернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3