Справа№ 301/266/19
Провадження № 1-кп/309/125/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Хуст

Колегія суддів Хустського районного суду Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених : ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами з реєстрами матеріалів кримінальних проваджень №0000109, №0000085 відомості про які були внесені до ЄРДР 28.01.2019 року та 27.02.2018 року, про обвинувачення :

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В.Криве Тячівського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, депутата Іршавської районної ради, головного інженера ДП «Фортуна» ВАТ «Іршавське «РТП»,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Трускавець Львівської області, мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.191 ч.5, ч.3 ст.28 - ст.366 ч.2 КК України -

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області 09.04.2019 року із Закарпатського апеляційного суду згідно ухвали від 02.04.2019 р. надійшли матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000085 про обвинувачення ОСОБА_11 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.2 ст.366 КК України та №0000109 про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.28 - ч.2 ст.366 КК України для судового розгляду. Дане кримінальне провадження передано для розгляду до Хустського районного суду з Іршавського районного суду Закарпатської області відповідно до положень ст.32,34,372 КПК України.

Ухвалою Хустського районного суду від 18 квітня 2019 року зазначене кримінальне провадження було призначено до розгляду в підготовчому судовому за сіданні на 10 год. 30 хв. 14 травня 2019 року.

В підготовче судове засідання призначене на 14.05.2019 року на 13 год. 30 хв. сторони кримінального провадження не з`явилися, від захисника ОСОБА_8 було подано письмове клопотання про відкладення розгляду даної справи на інший термін, у зв`язку із її зайнятістю в іншому судовому розгляді Закарпатського апеляційного суду.

В подальшому кримінальне провадження багаторазово призначалося до розгляду у підготовче судове засідання, та його розгляд постійно відкладався за клопотаннями сторін даного кримінального провадження та з інших об`єктивних причин.

Однак, обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_12 в судові засідання протягом 2019-2023 років, жодного разу не з`являлися. Крім цього, як вбачається з ухвал Іршавського районного суду про призначення підготовчого судового засідання та його проведення, а також про об`єднання кримінальних проваджень захисник та обвинувачений на судовий розгляд жодного разу не з`являлися. Поштові повідомлення які надсилалися на адресу обвинуваченого ОСОБА_11 повертаються до суду з причин неможливості їх вручення, через відсутність за вказаним місцем проживання самого обвинуваченого. Ухвали суду про привід обвинуваченого також не виконувалися, через його відсутність за вказаним адресом.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали до суду клопотання про повернення обвинувальних актів прокурору, посилаючись на те, що обвинувальні акти у вказаному об`єднаному кримінальному провадженні підлягають поверненню прокурору, так як не відповідають вимогам закону. А саме, відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України. Згідно із вимогами п.2 ч.2 ст.291КПК України обвинувальний акт має містити відомості про місце проживання обвинуваченого.

В своїх клопотаннях захисники зазначили, що при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_11 слідчим неналежно вивчена особа обвинуваченого, місце проживання якого в обвинувальному акті з самого початку вказано поверхнево та недостовірно. На початку досудового розслідування слідчий вказував адресу за якою ОСОБА_11 зареєстрований ( АДРЕСА_4 ), яка не відповідає фактичному місцю проживання обвинуваченого. Потім в обвинувачені вказана адреса проживання обвинуваченого АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання починаючи з 14.05.2019 року обвинувачений ОСОБА_11 на неодноразові виклики до суду не з`являється. За вказаною в обвинувальному акті адресою його реєстрації неодноразово направлялися судові повістки, які обвинувачений не отримує.

Прокурор у кримінальному провадженні неодноразово просив відкласти судове засідання для повторного виклику обвинуваченого, вказував, що прийме усі міри для забезпечення явки обвинуваченого ОСОБА_11 до суду, що зроблено не було.

Таким чином, при складанні обвинувального акту порушено вимоги п.2 ч.2 ст.291 КПК України, які унеможливлюють провести підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту, оскільки суд позбавлений можливості викликати у встановлений законом спосіб до суду обвинуваченого ОСОБА_11 .

З урахуванням викладеного встановлено наявність невідповідності зазначеної в обвинувальному акті адреси місця проживання обвинуваченого ОСОБА_11 з фактичним місцем його проживання, яке органом досудового слідства не встановлено.

Недостовірні відомості в обвинувальному акті щодо місця проживання чи знаходження обвинуваченого ОСОБА_11 прямо порушують вимоги ст.291 КПК України та право обвинуваченого, унеможливлює суд здійснити належну правову процедуру, що є одним із завдань кримінального судочинства, оскільки суд належно не має можливості викликати обвинуваченого до суду та з`ясувати чи у встановленому законом порядку складений обвинувальний акт.

За таких обставин, наведені вище порушення вимог кримінального процесуального закону позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, оскільки є суттєвими і не можуть бути усунені під час судового розгляду.

У своїх клопотаннях захисники також вказують на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки стороною обвинувачення при кваліфікації дій підзахисних неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а відтак неправильно сформульоване обвинувачення за ч.5 ст. 191 та ч.3 ст. 28 - ч.2 ст. 366 КК України. Так, з обвинувального акту вбачається, що у період 2016-2017 років група посадових осіб та працівників Іршавського відділення ПАТ «Закарпатгаз», зловживаючи своїм службовим становищем, діючи в інтересах третіх осіб, а саме споживачів природного газу Іршавського району, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та зазначених споживачів природного газу, фактично не здійснюючи будь-яких дій з надання монопольних послуг з видачі технічних умов на підключення додаткових газових приладів їх власних домоволодінь та введення в експлуатацію цих приладів, шляхом пуску газу, звільняли цих споживачів від оплати цих послуг, а з метою приховування неправомірної діяльності вносили до програмного комплексу RGCBilling завідомо неправдиві данні щодо об`єкту газоспоживання, використовуючи підроблені акти на пуск газу датовані 2011 роком. При цьому, посадові особи та працівники Іршавського відділення ПАТ «Закарпатгаз» таким чином використовуючи всупереч інтересам ПАТ «Закарпатгаз» свої повноваження, отримували на свою користь від споживачів природного газу неправомірну вигоду. Вищеописані встановлені фактичні обставини вказують, що ПАТ «Закарпатгаз» по вказаним в обвинувальному акті споживачам природного газу будь-яких послуг з видачі технічних умов на підключення додаткових газових приладів їх власних домоволодінь і введення в експлуатацію цих приладів, шляхом пуску газу не надавало та грошові кошти на банківські рахунки відкриті ПАТ «Закарпатгаз» за ці послуги не перераховувалися. Викладене вказує, що грошові кошти отримані таким чином обвинуваченими від споживачів природного газу підприємству - ПАТ «Закарпатгаз» не належали.

Описані в обвинувальному акті стороною обвинувачення фактичні обставини кримінального провадження вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або інтересам юридичних осіб. Шкода визначається як істотна, так як не перевищує двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених п.п.3, 4 примітки до ст.364 КК України. В обвинувальному акті вказується шкода, яка становить 145720 грн., що є меншою за двісті п`ятдесят неоподатковуваний мінімум доходів громадян (800 грн.*250=200000 грн.) станом на 2017 рік (момент закінчення кримінального правопорушення). При цьому обвинувачений ОСОБА_10 не являвся службовою особою ПАТ «Закарпатгаз» (обіймав посаду головного інженера ДП «Фортуна» ВАТ «Іршавське «РТП») та не вчиняв будь-яких дій по підробці актів на пуск газу датованих 2011 роком. В свою чергу ОСОБА_9 будучи працівником Іршавської філії ПАТ «Закарпатгаз» не вчиняв жодних підроблень, які за змістом з обвинувального акту вказують на колишнього майстра служби з обслуговування будинкових мереж Іршавської філії ПАТ «Закарпатгаз» ОСОБА_11 . Тому дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст.366 КК України (видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки).

Крім цього, відсутні тяжкі наслідки необхідні для кваліфікації дій обвинувачених за вчинення злочину у сфері службової діяльності. Відповідно до п.4 примітки до ст.364 КК України, тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В обвинувальному акті вказується шкода, яка становить 145720 грн., що є меншою за двісті п`ятдесят неоподатковуваний мінімум доходів громадян (800 грн.*250=200000 грн.) станом на 2017 рік (момент закінчення кримінального правопорушення). Враховуючи наведені ними в клопотанні обставини просили суд повернути прокурору обвинувальні акти для усунення недоліків, оскільки вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтримали клопотання захисників про повернення обвинувальних актів прокурору.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення заявленого клопотання захисниками про повернення обвинувальних актів, вважає обвинувальні акти з додатками складені у відповідності до вимог КПК України, суд може провести підготовче судове засідання та призначати справу до розгляду в межах зазначених в обвинуваченні.

Представник потерпілої особи - ПАТ «Закарпатгаз» в судові засідання жодного разу також не з`являвся з невідомих суд причин.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявлених клопотань, дослідивши обвинувальні акти з додатками та матеріалами об`єднаного кримінального провадження, суд вважає, що обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні слід повернути прокурору на доопрацювання та усунення недоліків, виходячи із наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Відповідно до ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими КПК України для судового розгляду.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Із обвинувального акту наявного в об`єднаному кримінальному провадженні вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 є уродженцем с. В.Криве Тячівського району Закарпатської області та громадянином України, зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 однак, фактично там не проживає. Під час судового розгляду вживалися заходи щодо його приводу в судове засідання, за результатами виконання яких працівниками Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області згідно листа №10550/106-25-20/22 від 30.09.2022 року було встановлено, що ОСОБА_11 тимчасово винаймав вказане житло, і вже декілька років вказаною квартирою не користується та відсутній за цією адресою.

Твердження захисників про те, що ОСОБА_11 під час досудового слідства та на момент завершення досудового розслідування був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_4 , також на час складання обвинувальних актів органом досудового розслідування не з`ясовувалися.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час його розгляду в Ірашавському районному суді та в Закарпатському апеляційному суді, обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник участі не приймали, оскільки належним чином повідомити обвинуваченого за адресою вказаною в обвинувальному акті було не можливо.

Інших достовірних та допустимих доказів на спростування даної інформації щодо визначеності місця реєстрації, фактичного проживання та місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_11 в продовж судового розгляду сторонами кримінального провадження не надано.

Зазначена в обвинувальному акті адреса місця проживання обвинуваченого ОСОБА_11 , як встановлено судом, не відповідає дійсності, що позбавляє суд можливості належним чином сповістити останнього про необхідність явки в судове засідання та проведення підготовчого судового засідання з часу надходження до суду обвинувальних актів, протягом тривалого періоду. Судом виконані всі вимоги, вжито всіх можливих заходів щодо забезпечення явки обвинуваченого в підготовче судове засідання, для судового розгляду в порядку передбаченому КПК України. За наявності вказаних обставин у суду відсутня можливість дійти висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_11 ухилився від суду, оскільки у зв`язку з не зазначенням фактичної адреси проживання обвинуваченого в обвинувальному акті, суд був позбавлений можливості належним чином повідомити його про час судового розгляду. У суду відсутні будь-які дані про те, що обвинувачений ОСОБА_11 обізнаний про направлення обвинувального акту відносно нього до суду, оскільки в його розписці йдеться лише про отримання ним обвинувального акту, що виключає можливість оголошення його в розшук.

Викладені невідповідності обвинувального акту є істотним порушення вимог закону, позбавляє суд можливості викликати обвинуваченого у судове засідання та відповідно призначити дане провадження до судового розгляду у розумні строки, тому суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту в частині обвинувачення ОСОБА_11 вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України.

Стосовно обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.28 - ст.366 ч.2 КК України суд констатує наступне.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зміст формулювання обвинувачення розкрито в абзаці 1 пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України, відповідно до якого у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В даному випадку суд встановив, що викладені в обвинувальних актах відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 стороною обвинувачення фактичні обставини кримінального провадження вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або інтересам юридичних осіб. Шкода визначається як істотна, так як не перевищує двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених п.п.3, 4 примітки до ст.364 КК України. В обвинувальному акті вказується шкода, яка становить 145720 грн., що є меншою за двісті п`ятдесят неоподатковуваний мінімум доходів громадян (800 грн.*250=200000 грн.) станом на 2017 рік (момент закінчення кримінального правопорушення).

Суд звертає увагу на ту обставину, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_10 не являвся службовою особою ПАТ «Закарпатгаз» (обіймав посаду головного інженера ДП «Фортуна» ВАТ «Іршавське «РТП») та не вчиняв будь-яких дій по підробці актів на пуск газу датованих 2011 роком. В свою чергу ОСОБА_9 будучи працівником Іршавської філії ПАТ «Закарпатгаз» не вчиняв жодних підроблень, які за змістом з обвинувального акту вказують на колишнього майстра служби з обслуговування будинкових мереж Іршавської філії ПАТ «Закарпатгаз» ОСОБА_11 . Тому дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст.366 КК України (видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки).

Досліджуючи зазначені в обвинувачені обставини, також вбачається відсутність тяжких наслідків, які є необхідні для кваліфікації дій обвинувачених за вчинення злочину у сфері службової діяльності. Так, відповідно до п.4 примітки до ст.364 КК України, тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В обвинувальному акті вказується шкода, яка становить 145720 грн., що є меншою за двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (800 грн.*250=200000 грн.) станом на 2017 рік, тобто на момент закінчення кримінального правопорушення що інкримінується обвинуваченим.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні №0000109, №0000085, про обвинувачення: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.191 ч.5, ч.3 ст.28 - ст.366 ч.2 КК України, з додатками слід повернути прокурору для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 369, 371, 372, 376,395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2019 року та 27.02.2018 року за№0000109, №0000085, про обвинувачення: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.191 ч.5, ч.3 ст.28 - ст.366 ч.2 КК України, з додатками - повернути прокурору який затвердив обвинувальні акти, для усунення вище вказаних недоліків, як такі, що не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - об 11 год. 00 хвилин 22.01.2024 року.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_13