КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 03 жовтня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 серпня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України,

за участю: захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та відсторонено підозрюваного ОСОБА_6 від посади оперуповноваженого відділу розшуку злочинців та зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Миколаївській області строком до 20 жовтня 2023 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, будучи діючим працівником правоохоронного органу. Подальше перебування ОСОБА_6 на службі в правоохоронних органах може негативно позначитися на розслідуванні кримінального провадження. Зокрема, підозрюваний, перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами може впливати на свідків, або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 серпня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.

Зокрема, зазначає про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України. Так, звертає увагу на те, що матеріали якими обґрунтовано підозру у кримінальному правопорушенні та долучено до клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не свідчать про незаконне проникнення в автомобіль (інше володіння особи) потерпілого та те, що ці дії були вчиненні групою осіб. Матеріали, якими обґрунтовано підозру в інкримінованому кримінальному правопорушенні складаються із: матеріалів обшуків, якими нічого не виявлено та не вилучено; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколів огляду речей (відеозаписи камер спостереження), якими встановлено, що ОСОБА_6 був на місці затримання розшукуваного ОСОБА_9 та в Печерському УП ГУНП в м. Києві. Даний факт підозрюваним не заперечується, оскільки він був відряджений для затримання ОСОБА_9 , який змінюючи свої анкетні дані на протязі шести років перебував у розшуку за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Решта документів, якими обґрунтовано підозру це рапорти, витяги з ЄРДР, роздруківки телефонних з`єднань по місту Миколаєву тощо.

При цьому, зауважує, що ОСОБА_6 не перебував в салоні автомобіля, з приводу якого йому інкриміновано підозру у кримінальному правопорушенні, і в матеріалах справи відсутні будь-які докази зазначеного. Більше того, в матеріалах якими обґрунтовується клопотання про обрання запобіжного заходу на аркуші справи 22 том 2 є рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_6 супроводжував затриманого ОСОБА_9 до Печерського УП ГУНП в м. Києві, Тобто останній не міг одночасно залишатись на місці затримання ОСОБА_9 біля автомобіля та у вищевказаній установі поліції.

Принагідно звертає увагу на те, що ОСОБА_9 після затримання сам вказував працівникам поліції про необхідність закриття та збереження автомобіля, яким він керував. Тобто, останній сам попросив зупинити роботу двигуна автомобіля та закрити його, що не можливо зробити без проникнення в салон автомобіля.

Зазначає захисник і про те, що висновки суду викладені в судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам провадження. Зокрема, на аркуші 3 зазначеної ухвали вказано, що мій ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленими особами патрульної поліції зупинили автомобіль, що належав ОСОБА_13 та яким керував ОСОБА_9 . При цьому останній перебував у розшуку. Однак ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не зупиняли вказаний автомобіль. Так, на 4 аркуші ухвали суд вказує про незаконне проникнення та незаконний обшук ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 автомобіля, яким керував ОСОБА_9 . Проте, в ухвалі не вказано чому суд так вважає та у чому виразились ці дії, які докази переконали суд, що такі дії підозрюваних взагалі були. Чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші, сторони захисту, враховуючи при цьому те, що згідно з матеріалами справи ОСОБА_6 супроводжував затриманого до Печерського РУ ГУНП в м. Києві.

Також сторона захисту звертає увагу на те, що відеоматеріали, які покладено в основу доказів обґрунтування підозри, надані ОСОБА_9 оперативним працівникам внутрішньої безпеки НП України. Звідки останній їх взяв, невідомо. В матеріалах справи відсутні супровідні документи походження та передавання відеозаписів від користувача записуючого пристрою, яким було здійснено цей відеозапис. На відео не видно, що це саме особи, яким повідомлено про підозру. Не видно обличчя та характерні прикмети одягу цих осіб. Записи робились із декількох різних камер. Про що свідчать різні ракурси зйомки та відсутність дати і часу на одній із камер. Всі ці невідповідності і суперечності на думку захисника спростовують обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Крім того, зазначає, що клопотання слідчого в супереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК України не містить виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, зауважує, що підозрюваний проживає та працює в місті Миколаїв, а подія була в місті Києві. Досудове розслідування проводиться Державним бюро розслідувань розташоване у місті Києві, тому ОСОБА_6 не має ніякого відношення до цього органу і не може впливати на досудове розслідування, знищити документи. Також, не може впливати на свідків, із яких один адвокат, інша оперативний працівник внутрішньої безпеки НП України, а потерпілий перебуває під цілодобовим домашнім арештом із застосуванням електронного засобу контролю, в місті Києві.

Також, звертає увагу на те, що в ухвалі слідчого судді вказано інші підстави для відсторонення підозрюваного від посади, які не передбачені Главою 14 КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано вимоги п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України, те, що робота підозрюваного пов`язана з безперервним процесом, роботою з державною таємницею, службовим документообігом, від його роботи залежить діяльність великої кількості співробітників.

Крім того, ОСОБА_6 утримує батьків інвалідів та є учасником бойових дій.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання завчасно повідомлено Київську міську прокуратуру. Зважаючи на викладене та скорочені строки розгляду справ даної категорії, колегія суддів, у даному випадку, вирішила за можливе розглянути провадження за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями до неї та просили її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 травня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000232, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України.

22 серпня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи, вчиненому службовою особою, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України.

28 серпня 2023 року слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від посади оперуповноваженого відділу розшуку злочинців та зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, строком на два місяці.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 серпня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає незаконним, необґрунтованим і невмотивованим, з огляду на наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 155 КПК України, прокурор, слідчий, за погодженням із прокурором, має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження із клопотанням про відсторонення особи від посади.

Одна з обов`язкових вимог, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК України, полягає у необхідності зазначення прокурором у клопотанні обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 2 статті 157 КПК України визначено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Вищевказаних вимог закону ні слідчий у своєму клопотанні, ні слідчий суддя при розгляді даного клопотання про відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади не дотрималися.

Як встановлено колегією суддів, у клопотанні слідчого не наведено конкретних фактів, які б підтверджували доводи органу досудового розслідування, що перебуваючи на займаній посаді підозрюваний ОСОБА_6 може знищити чи підробити документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправним шляхом перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів вважає, що доводи клопотання ґрунтуються лише на припущеннях про можливість вчинення таких дій та не підтверджені належними доказами, і не можуть бути переконливим обґрунтуванням для обмеження права особи на працю в даному випадку, гарантованого ст. 43 Конституції України.

При цьому враховується і те, що відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.

Також, прокурором не доведено, що без відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_6 від посади оперуповноваженого відділу розшуку злочинців та зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог ст. 155 КПК Українита за недоведеності необхідності відсторонення підозрюваного від посади.

Керуючись ст.ст. 154 - 157, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та відсторонено підозрюваного ОСОБА_6 від посади оперуповноваженого відділу розшуку злочинців та зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Миколаївській області строком до 20 жовтня 2023 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від посади оперуповноваженого відділу розшуку злочинців та зниклих громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/37601/23-к Справа №11-сс/824/5669/2023 Категорія: ст. 155 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_14 Доповідач: ОСОБА_1