Справа № 333/6896/20
Єдиний унікальний номер №333/6896/20
Провадження №1-кп/333/75/24
ВИРОК

Іменем України

16 січня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Богданівка Новомиколаївського району Запорізької області, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 05.06.2018 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.ст.69, 70 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.;

2) 04.04.2019 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном строком на 2 роки;

3) 22.08.2022 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі;

4) 01.12.2022 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України визначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

5) 15.09.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України визначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2020 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до морозильної камери «Лімо», що знаходилася на торгівельному майданчику розташованому за адресою: АДРЕСА_2, за допомогою фізичної сил рук зірвав замикаючий пристрій кришки морозильної камери «Лімо», що потерпілому ФОП « ОСОБА_5 », відчинивши кришку зазначеної камери дістав наступні продукти (товар):

- морозиво «Как-Тусім» виробника ТМ «Рудь» вартістю 17 гривень копійок за 1 штуку, загальною кількістю 11 штук на загальну суму 187 гривень 00 копійок;

- морозиво «Лід смородиновий наповнювачем м`ята-лайм» виробника ТМ «Лімо» вартістю 11 гривень 00 копійок за 1 штуку, загальною кількістю 20 штук на загальну суму 220 гривень 00 копійок;

- морозиво «ВIG STAR» виробника ТМ «Лімо» вартістю 16 гривень копійок за 1 штуку, загальною кількістю 7 штук на загальну суму 112 гривень 00 копійок, а всього на загальну суму 519 гривень 00 копійок, що належить ФОП « ОСОБА_5 », яке помістив до пакету, тим самим таємно викрав його, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були зупинені працівниками поліції.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього: за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від н волі.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочинів, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що у зв`язку з тяжким матеріальним становищем вирішив викрасти морозиво щоб в подальшому продати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні, обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 та конкретні обставини кримінального провадження, раніше судимого, офіційно не працює, не одружений, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, інші обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього не можливо без ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

Частиною 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі частини 4 вказаної статті, за цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Тому при призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховую те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України скоїв до винесення вироку Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 22.08.2022. А тому, суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити із застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обирався, а строк відбування покарання слід відраховувати з дня, зазначеного у вироку Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.12.2022.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються із залучення експерта при проведенні судових експертиз: №1-687 від 17.09.2020 - вартість якої складає 817 грн. 25 коп.; №3-831 від 17.09.2020 - вартість якої складає 817 грн. 25 коп.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи що зазначені експертизи було проведено експертом спеціалізованої державних установи, тому підлягає відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_4 , витрати за проведення судових експертиз.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2023, визначивши покарання, що підлягає відбуванню у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний до ОСОБА_4 не застосовувався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 05.07.2022.

Зарахувати в строк призначеного покарання частково відбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22.08.2022.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 1634 грн. 05 коп.

Речові докази:

- поліетиленовий пакет з 38 штук морозива повернути за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1