Провадження № 1-кп/761/1766/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 068 88 від 19.07.2019, у якому

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Сватове Луганської області, громадянка України, українка, з середньою освітою, яка офіційно не працевлаштована, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судима,

обвинувачується за ч. 1 ст. 115 КК України

у с т а н о в и в :

Шевченківського районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Строк дії застосованого до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжений по 23.05.2020.

У зв`язку з тим, що завершити судовий розгляд цього кримінального провадження до зазначеної дати не виявилось за можливе судом відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення сторін судового провадження питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 , зазначивши, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачена може переховуватись від суду.

Захисник заперечувала проти продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, вважала, що домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Обвинувачена покладалась на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши наявні у суду матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 3 ст. 331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого двомісячного строку дії цього запобіжного заходу. За наслідками розгляду цього питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК у разі вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу має бути встановлено, чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Однак, враховуючи, що відповідно до Глави 28 КПК судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена поза розумним сумнівом вина особи у зазначених прокурором в обвинувальному акті злочинних діях, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії провадження виключається.

З наведеного витікає, що, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

У силу ст. 178 КПК суд враховує вагомість доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого діяння, міцність соціальних зв`язків останнього в місці постійного проживання., у тому числі родини і утриманців.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченої, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку доводам прокурора щодо існування ризиків переховування обвинуваченої від суду, здійснення незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про таке.

Тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою, свідчить про високу ймовірність вчинення останньою дій, спрямованих на переховування від суду.

Відсутність у обвинуваченої сталих соціальних та родинних зв`язків, а також інших стримуючих факторів також свідчать на користь зазначеного вище ризику.

Крім того, суд вважає, що з метою уникнення покарання обвинувачена може вжити дії, спрямовані на незаконний вплив на свідків з метою зміни останніми наданих раніше показань.

Крім того, відсутність у обвинуваченої офіційного та стабільного джерела доходу на переконання суду свідчить про існування ризику вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження щодо обвинуваченої ОСОБА_8 строку дії застосованого до неї запобіжного заходу.

При цьому відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК суд вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_8 під вартою по 20 липня 2020 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3