Справа № 194/1463/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000302 від 05.08.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Богуслав, Павлоградського району,

Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з

середньою освітою, не працюючого,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 . Мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 . В силу

ст.80 КК Украни раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що на території України з 05:30 год., 24.02.2022 року введено воєнний стан, 26.07.2023 року, близько 08:00 год., знаходячись поблизу магазину "Дніпровський". що розташований за адресою: Дніпропетровська область,

м. Тернівка, вул. Дніпровська, буд.3/2, побачив у отворі банкомату пластикову банківську картку АТ КБ "ПриватБанк", яка належала ОСОБА_5 . Після чого у ОСОБА_3 , раптово виник єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належать ОСОБА_5 , та знаходилися на його банківському рахунку у АТ КБ «ПриватБанку». ОСОБА_6 за допомогою знайденої банківської картки АТ КБ «ПриватБанку» номер № НОМЕР_1 направився до магазинів, що розташовані на території м. Тернівка, Дніпропетровської області, де в період часу з 08:09 год., 26.07.2023 року до 06:13 год., 27.07.2023 року скористався знайденою банківською карткою АТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , банківського рахунку Міжнародний банківський номер рахунку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , здійснивши нею безконтактну оплату за товари на загальну суму 4601,20 гривень. Таким чином ОСОБА_3 викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 , (IBAN) НОМЕР_2 належні йому грошові кошти в загальній сумі 4601 20 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. У скоєному він щиро кається, шкоду потерпілому відшкодовано.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив факт викраденння у нього банківської картки АТ КБ "ПриватБанк" з якої було знято грошові кошти на суму 4601.20 гривень. На сьогодні шкода йому відшкодована, претензій він до обвинуваченого не має, та просить призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що обвинувачений винен у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Його дії кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не судимий на підставі ст.89 КК України, не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав у повному обсязі, шкоду потерпілому відшкодовано.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженним, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відношення останнього до того, що сталося, а саме визнання своєї вини, щире каяття, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові доказм у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта - відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1