Провадження № 1-кс/742/2179/23
Єдиний унікальний № 742/3596/22
У Х В А Л А

іменем України

29 листопада 2023 року слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000258 від 27.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України,

встановив:

Прокурор Прилуцької окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 27.03.2022 за підозрою громадянина російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, росіянина, одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий інженерно-саперний полк у складі 2-ї загальновійськової армії), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 російської федерації у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2022 за № 0000258 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

З 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ) та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 р. ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (далі Конвенція), особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 6 зазначеної Конвенції, вона повинна застосовуватися з самого початку будь-якого конфлікту або окупації, зазначених у статті 2-й цієї Конвенції. На території сторін конфлікту застосування Конвенції припиняється після загального припинення бойових дій. На окупованій території застосування цієї Конвенції припиняється через рік після загального припинення бойових дій.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, положення частини II цієї Конвенції щодо загального захисту населення від деяких наслідків війни стосуються всього населення країн, які перебувають у конфлікті, без будь-якої дискримінації за ознакою, зокрема, раси, національності, релігійних або політичних переконань, і спрямовані на полегшення страждань, спричинених війною.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Конвенції, особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства, залякування, від образ та цікавості натовпу.

Крім того, відповідно ст. 29 Конвенції сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

Відповідно до ст. ст. 31-32 Конвенції забороняється, зокрема: жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей; застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Згідно статті 146 Конвенції Високі Договірні Сторони зобов`язуються надати чинності будь-якому закону, необхідному для надання дієвих карних санкцій для осіб, які вчинять, або наказують іншим учинити будь-яке серйозне порушення цієї Конвенції, визначеного в цій статті.

Кожна Висока Договірна Сторона зобов`язується розшукати осіб, яких обвинувачено у вчиненні або в наказі вчинити такі серйозні порушення, і представляють таких осіб, незалежно від їхнього громадянства, перед своїми судами. Вона може також, якщо вона вважає це потрібним, і відповідно до положень свого законодавства, передати таких осіб для судового процесу іншій заінтересованій Високій Договірній Стороні за умови, що така Висока Договірна Сторона не має доказів, які давали б підстави для обвинувачення таких осіб.

Кожна Висока Договірна Сторона вживає заходів, необхідних для припинення всіх дій, які суперечать положенням цієї Конвенції, крім серйозних порушень визначених наступною статтею.

За будь-яких обставин обвинувачені особи користуються перевагами гарантій належного судового процесу та захисту, що надають не менше переваг, ніж ті, що обумовлені статтею 105, і ті, що випливають з Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12 серпня 1949 р.

Згідно статті 147 Конвенції серйозні порушення, про які йдеться в попередній статті, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Згідно з преамбулою Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) (далі - Протокол) Високі Договірні Сторони підтверджуючи далі, що положення Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року (995 151, 995 152, 995 153, 995 154) та цього Протоколу повинні за всіх обставин цілком застосовуватися до всіх осіб, які перебувають під захистом цих документів, без яких-небудь несприятливих відмінностей, що полягають у характері чи походженні збройного конфлікту або у причинах, що висуваються Сторонами в конфлікті чи приписуються їм.

Згідно статті 51 Протоколу І:

1. Цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями. З метою здійснення цього захисту, на доповнення до інших застосовуваних норм міжнародного права, за всіх обставин слід додержувати таких норм.

2. Цивільне населення як таке, а також окремі цивільні особи не повинні бути об`єктом нападів. Заборонено акти насильства чи загрози насильства, що мають головною метою тероризувати цивільне населення.

3. Цивільні особи користуються захистом, передбаченим цим розділом, за винятком окремих випадків і на такий період, поки вони беруть безпосередню участь у воєнних діях.

4. Напади невибіркового характеру заборонено. До нападу невибіркового характеру належать:

a) напади, не спрямовані на конкретні воєнні об`єкти;

b) напади, при яких застосовуються методи або засоби ведення воєнних дій, які не можуть бути спрямовані на конкретні воєнні об`єкти; або

c) напади, при яких застосовуються методи або засоби ведення воєнних дій, наслідки яких не можуть бути обмежені, як це вимагається згідно з цим Протоколом; і які, таким чином, у кожному такому випадку поражають воєнні об`єкти й цивільних осіб або цивільні об`єкти, не розрізняючи їх.

5. Серед інших належить вважати невибірковими такі види нападів:

a) напад шляхом бомбардування будь-якими методами або засобами, при якому як єдиний воєнний об`єкт розглядається ряд явно пов`язаних один з одним і розрізнюваних воєнних об`єктів, розміщених у місті, у селі чи в іншому районі, де сконцентровані цивільні особи або цивільні об`єкти; і

b) напад, котрий, як можна очікувати, попутно потягне за собою втрати життя серед цивільного населення, поранення цивільних осіб та шкоду цивільним об`єктам, або те й інше разом, які були б надмірними щодо конкретної і безпосередньої воєнної переваги, якої передбачається таким чином досягти.

6. Заборонено напади на цивільне населення або на окремих цивільних осіб у порядку репресалій.

7. Присутність або пересування цивільного населення або окремих цивільних осіб не повинні використовуватись для захисту певних пунктів або районів від воєнних дій, зокрема у спробах захистити воєнні об`єкти від нападу або прикрити воєнні дії, сприяти чи перешкодити їм. Сторони, що перебувають у конфлікті, не повинні направляти пересування цивільного населення або окремих цивільних осіб з метою спробувати захистити воєнні об`єкти від нападу чи прикрити воєнні операції.

8. Будь-яке порушення цих заборон не звільняє сторони, що перебувають у воєнному конфлікті, від їх правових зобов`язань щодо цивільного населення й цивільних осіб, у тому числі від зобов`язань вживати запобіжних заходів, передбачених у статті 57.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 75 Протоколу тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Конвенціями (995 151, 995 152, 995 153, 995 154) або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб. Заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів: a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: a.1) вбивство; a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні; a.3) тілесні покарання; a.4) каліцтво; b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі; c) взяття заручників; d) колективне покарання; e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Чернігівської області, починаючи з 24.02.2022, знаходиться під постійним обстрілом з різного виду озброєння з боку підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації.

В кінці березня 2022 року під час наступу військовослужбовці РФ, у тому числі військової частини НОМЕР_1 , у складі якої перебував ОСОБА_6 та займав посаду старшого розвідника, здійснювали переміщення через населені пункти Прилуцького району Чернігівської області.

Так, 26.03.2022 близько 17 год. 20 хв. військовослужбовець РФ ОСОБА_6 на військовому автомобілі марки «Тигр», разом з невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем РФ, який був за кермом бронеавтомобіля та іншими, на даний час невстановленими військовослужбовцями РФ, які перебували на такому ж військовому автомобілі марки «Тигр», колоною рухалися по автомобільній дорозі Т2524, із напрямку с. Крупичполе до с. Івангород Прилуцького району Чернігівської області.

У цей час, зі сторони с. Івангород до с. Крупичполе Прилуцького району Чернігівської області рухався автомобіль марки Skoda Superb зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , без будь-яких розпізнавальних знаків та емблем, окрім реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_7 , разом з яким у салоні перебували ОСОБА_8 , її чоловік ОСОБА_9 , а також їхні малолітні діти: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є цивільними особами та були одягнуті у цивільний одяг.

Позаду них рухався ще один автомобіль марки Renault Megane д.н.з НОМЕР_4 , без будь-яких розпізнавальних знаків та емблем, окрім реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_12 , разом з яким у салоні перебувала його дружина ОСОБА_13 та малолітня дочка ОСОБА_14 , які також є цивільними особами та були одягнуті у цивільний одяг.

Помітивши вищевказані цивільні автомобілі, на даний час не встановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець РФ, який знаходився на місці кулеметника у першому автомобілі марки «Тигр», в порушення вимог ст.ст. 4, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції та ст. 51, ч.ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до вказаної Конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року, з невстановленої на даний час великокаліберної вогнепальної зброї, почав вести прицільний вогонь по автомобілям Skoda Superb та Renault Megane, а також пасажирам у них.

В результаті обстрілу, автомобіль Skoda Superb отримав механічні пошкодження двигуна та зупинився по ходу руху транспортного засобу на лівому узбіччі дороги. Одночасно з цим, ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що їм загрожує небезпека, швидко розвернув автомобіль Renault Megane, за кермом якого він перебував, та поїхав у напрямку с. Івангород Прилуцького району Чернігівської області.

ОСОБА_7 , намагаючись уникнути влучання куль, відкривши водійські двері, швидко покинув салон автомобіля Skoda Superb та пригнувшись побіг до лівої задньої частини вищевказаного автомобіля, при цьому інші пасажири, які знаходилися в салоні автомобіля, схилившись до низу, продовжили перебувати на своїх місцях.

У свою чергу, військовослужбовці РФ, які перебували у першому автомобілі марки «Тигр», продовжуючи ведення обстрілу, проїхали повз автомобіль Skoda Superb у напрямку с. Івангород Прилуцького району Чернігівської області.

Помітивши, що перший військовий автомобіль РФ марки «Тигр» проїхав повз нього, ОСОБА_7 почав повертатися від задньої частини автомобіля Skoda Superb у напрямку водійських дверей, які на той час були відчинені.

У цей час, військовослужбовець РФ ОСОБА_6 , в групі з іншими, на даний час невстановленими військовослужбовцями РФ, перебуваючи в другому військовому автомобілі марки «Тигр» в порушення вимог ст.ст. 4, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції та ст. 51, ч.ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до вказаної Конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що водій автомобіля Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_3 є цивільною особою, яка перебуває під захистом, з метою його умисного вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті, використовуючи вогнепальну автоматичну зброю, наближаючись до автомобіля Skoda Superb, продовжили прицільний вогонь по автомобілю.

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сліпого вогнепального кульового поранення обличчя з наявністю вхідної вогнепальної рани в лівій виличній ділянці з ходом раневого каналу через виличну кістку та кістку верхньої щелепи зліва де і закінчується у пазусі останньої; двох вогнепальних кульових сліпих поранень грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів з наявністю двох вогнепальних вхідних ран в ділянці правого плеча з ходом раневих каналів через м`які тканини правого плеча, далі бічну поверхню правої половини грудної клітки з переломами ребер, ушкодженням правої легені та уламковим переломом 6-го грудного хребця; наскрізного вогнепального кульового поранення правої гомілки з наявністю вхідної вогнепальної рани по передньо-зовнішній поверхні середньої третини гомілки та вихідної вогнепальної рани по задньо-внутрішній поверхні верхньої третини гомілки з уламковим переломом великогомілкової кістки, від яких останній помер відразу ж на місці події.

Крім цього, внаслідок обстрілу автомобіля, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового дотичного поранення м`яких тканин зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тілесні ушкодження спричинені не були.

Після обстрілу вказаного транспортного засобу, військовий автомобіль РФ марки «Тигр», у салоні якого перебував ОСОБА_6 , проїхав у напрямку с. Івангород Прилуцького району Чернігівської області.

У цей час, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 переконавшись у смерті ОСОБА_7 , покинули салон автомобіля та сховалися на протилежному узбіччі автомобільної дороги.

Через декілька хвилин, до місця події повернувся військовий автомобіль РФ марки «Тигр», з переднього пасажирського сидіння якого вийшов ОСОБА_6 , котрий пересвідчившись у тому, що ОСОБА_7 помер від отриманих вогнепальних поранень, разом із іншим, невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем РФ, оглянули автомобіль Skoda Superb після чого ОСОБА_6 та інший невстановлений військовослужбовець РФ, з метою його знищення з автоматичної вогнепальної зброї, умисно здійснили декілька пострілів по газовому балону, який знаходився у багажному відділення автомобіля, в результаті чого відбувся вибух з подальшим горінням авто, що призвело до його повного знищення.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил Російської Федерації, діючи групою осіб з іншими, невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, здійснив напад на цивільних осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебували під захистом та не брали участі в бойових діях, поєднаний з умисним вбивством ОСОБА_7 , а також спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , та знищення майна, чим порушив вимоги ст.ст. 4, 27, 31, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. 51, ч.ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року.

ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, тобто у іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчиненому групою осіб.

Відповідно до інформації від ВКП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, ВПК в Чернігівській області ДКП НП України та командування ВЧ НОМЕР_5 , військовослужбовець зс рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в обліках військовополонених не перебував та не перебуває, інформація щодо його загибелі відсутня та відповідно до наявної інформації, на даний час останній перебуває на території російської федерації, що визнана Верховною Радою України державою-агресором згідно Постанови ВРУ «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» від 27.01.2015.

15.11.2023 старшим слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням із першим заступником керівника Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_15 , громадянину російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлення, з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення».

Ураховуючи вимоги кримінального процесуального законодавства України, з моменту опублікування повідомлення у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора особа вважається належним чином повідомленою про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 вручені з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135 КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення» на стор. 9 (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та стор. 14 (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Однак, будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_6 на виклики до прокурора 20, 21, 22, 24, 27 листопада 2023 року не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, що свідчить про його переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від правоохоронних органів постановою слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , від 27 листопада 2023 його оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 КПК України, про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова. Ця постанова у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК Українине не має будь-якого територіального обмеження,таким чином, враховуючи дані про те, що ОСОБА_6 перебуває на території іншої державн, останній перебуває у міжнародному розшуку, на даний час триває збір матеріалів для звернення за міжнародною правовою допомогою.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст.438 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення вимог клопотання поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до наступних висновків.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

Слідчим відділом Прилуцького РВП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 27.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Відповідно до копії витягу з ЄРДР №0000258 від 27.03.2022 року 26.03.2022 близько 17 год. 20 хв. військовослужбовець РФ ОСОБА_6 на військовому автомобілі марки «Тигр», разом з невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем РФ, який був за кермом бронеавтомобіля та іншими, на даний час невстановленими військовослужбовцями РФ, які перебували на такому ж військовому автомобілі марки «Тигр», колоною рухалися по автомобільній дорозі Т2524, із напрямку с. Крупичполе до с. Івангород Прилуцького району Чернігівської області. У цей час, зі сторони с. Івангород до с. Крупичполе Прилуцького району Чернігівської області рухався автомобіль марки Skoda Superb зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , без будь-яких розпізнавальних знаків та емблем, окрім реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_7 , разом з яким у салоні перебували ОСОБА_8 , її чоловік ОСОБА_9 , а також їхні малолітні діти: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є цивільними особами та були одягнуті у цивільний одяг. Позаду них рухався ще один автомобіль марки Renault Megane д.н.з НОМЕР_4 , без будь-яких розпізнавальних знаків та емблем, окрім реєстраційного номера, під керуванням ОСОБА_12 , разом з яким у салоні перебувала його дружина ОСОБА_13 та малолітня дочка ОСОБА_14 , які також є цивільними особами та були одягнуті у цивільний одяг. Помітивши вищевказані цивільні автомобілі, на даний час не встановлений в ході досудового розслідування військовослужбовець РФ, який знаходився на місці кулеметника у першому автомобілі марки «Тигр», в порушення вимог ст.ст. 4, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції та ст. 51, ч.ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до вказаної Конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року, з невстановленої на даний час великокаліберної вогнепальної зброї, почав вести прицільний вогонь по автомобілям Skoda Superb та Renault Megane, а також пасажирам у них. В результаті обстрілу, автомобіль Skoda Superb отримав механічні пошкодження двигуна та зупинився по ходу руху транспортного засобу на лівому узбіччі дороги. Одночасно з цим, ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що їм загрожує небезпека, швидко розвернув автомобіль Renault Megane, за кермом якого він перебував, та поїхав у напрямку с. Івангород Прилуцького району Чернігівської області. ОСОБА_7 , намагаючись уникнути влучання куль, відкривши водійські двері, швидко покинув салон автомобіля Skoda Superb та пригнувшись побіг до лівої задньої частини вищевказаного автомобіля, при цьому інші пасажири, які знаходилися в салоні автомобіля, схилившись до низу, продовжили перебувати на своїх місцях. У свою чергу, військовослужбовці РФ, які перебували у першому автомобілі марки «Тигр», продовжуючи ведення обстрілу, проїхали повз автомобіль Skoda Superb у напрямку с. Івангород Прилуцького району Чернігівської області. Помітивши, що перший військовий автомобіль РФ марки «Тигр» проїхав повз нього, ОСОБА_7 почав повертатися від задньої частини автомобіля Skoda Superb у напрямку водійських дверей, які на той час були відчинені. У цей час, військовослужбовець РФ ОСОБА_6 , в групі з іншими, на даний час невстановленими військовослужбовцями РФ, перебуваючи в другому військовому автомобілі марки «Тигр» в порушення вимог ст.ст. 4, 27, 31, 32, 147 Женевської конвенції та ст. 51, ч.ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до вказаної Конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що водій автомобіля Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_3 є цивільною особою, яка перебуває під захистом, з метою його умисного вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті, використовуючи вогнепальну автоматичну зброю, наближаючись до автомобіля Skoda Superb, продовжили прицільний вогонь по автомобілю. Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сліпого вогнепального кульового поранення обличчя з наявністю вхідної вогнепальної рани в лівій виличній ділянці з ходом раневого каналу через виличну кістку та кістку верхньої щелепи зліва де і закінчується у пазусі останньої; двох вогнепальних кульових сліпих поранень грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів з наявністю двох вогнепальних вхідних ран в ділянці правого плеча з ходом раневих каналів через м`які тканини правого плеча, далі бічну поверхню правої половини грудної клітки з переломами ребер, ушкодженням правої легені та уламковим переломом 6-го грудного хребця; наскрізного вогнепального кульового поранення правої гомілки з наявністю вхідної вогнепальної рани по передньо-зовнішній поверхні середньої третини гомілки та вихідної вогнепальної рани по задньо-внутрішній поверхні верхньої третини гомілки з уламковим переломом великогомілкової кістки, від яких останній помер відразу ж на місці події. Крім цього, внаслідок обстрілу автомобіля, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового дотичного поранення м`яких тканин зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тілесні ушкодження спричинені не були. Після обстрілу вказаного транспортного засобу, військовий автомобіль РФ марки «Тигр», у салоні якого перебував ОСОБА_6 , проїхав у напрямку с. Івангород Прилуцького району Чернігівської області. У цей час, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 переконавшись у смерті ОСОБА_7 , покинули салон автомобіля та сховалися на протилежному узбіччі автомобільної дороги. Через декілька хвилин, до місця події повернувся військовий автомобіль РФ марки «Тигр», з переднього пасажирського сидіння якого вийшов ОСОБА_6 , котрий пересвідчившись у тому, що ОСОБА_7 помер від отриманих вогнепальних поранень, разом із іншим, невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем РФ, оглянули автомобіль Skoda Superb після чого ОСОБА_6 та інший невстановлений військовослужбовець РФ, з метою його знищення з автоматичної вогнепальної зброї, умисно здійснили декілька пострілів по газовому балону, який знаходився у багажному відділення автомобіля, в результаті чого відбувся вибух з подальшим горінням авто, що призвело до його повного знищення.

Громадянину російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю російської федерації, росіянину, одруженому, військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий інженерно-саперний полк у складі 2-ї загальновійськової армії), що дислокується за адресою: с. Кізнер Удмурдської республіки російської федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 російської федерації, паспорт громадянина російської федерації № НОМЕР_6 , виданий 10.09.2007 територіальним підрозділом УФМС по Республіці Татарстан в Менделеєвському районі, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, тобто у іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчиненому групою осіб.

Підозра ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 22.12.2022 року; протоколом допиту потерпылого ОСОБА_9 від 25.06.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2022 року за участю потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 20.01.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 30.12.2023; протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2023 року; висновком експерта судової експертизи зброї № СЕ-19/125-22/3954-БЛ від 02.07.2022 року; протоколом огляду місця події від 30.03.2022 року; протоколом додаткового огляду місця події від 23.06.2022 року; протоколом додаткового огляду предметів від 18.07.2022 року; висновком судово-медичної експертиз №141 від 26.07.2022 року щодо причини смерті ОСОБА_7 ; висновком судово-медичної експертиз №101 від 13.07.2022 року щодо встановлення тяжкості та характеру отриманих ОСОБА_9 тілесних ушкоджень; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 04.06.2022; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 16.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.06.2022 року; висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-22/4667-АВ/1 від 21.07.2022 року; протоколом огляду інформації отриманої від операторів телекомунікаційних послуг від 19.01.2023, відповідно до якого у день вбивства ОСОБА_7 його мобільний телефон востаннє працює о 18:08 год. (час смерті близько 17:30). В подальшому, протягом 28 та 29 березня, а також 01.04.2023 телефон перебуває у зоні дії базових станцій, які розташовані вздовж маршруту, яким систематично пересувався ОСОБА_6 . Крім того, після смерті ОСОБА_7 о 17 год. 34 хв. зафіксовано дзвінок, який обслуговувався базовою станцією розташованою на території с. Хороше Озеро Ніжинського району, при цьому азимут сигналу відповідав напряму, де розташоване місце вбивства ОСОБА_7 , яке знаходиться на відстані близько 18 км. від станції. Тобто, враховуючи показани потерпілої ОСОБА_8 , даний дзвінок міг здійснити саме ОСОБА_6 . При цьому, встановлено, що дзвінок здійснений на номер яким тривалий час користується громадянин ОСОБА_17 учасник НЗФ у складі ЛНР/ДНР; протоколом огляду інформації отриманої від операторів телекомунікаційних послуг від 07.03.2023 відповідно до якого було детально досліджено активність усіх можливих абонентських номерів ОСОБА_6 та підтверджено його можливу причетність до даного кримінального правопорушення; відповіддю ВПК в Чернігівській області ДКП НП України на доручення №1518 від 25.08.2023 року; висновком додаткової судово-медичної експертизи №203 від 25.08.2023 щодо причини смерті ОСОБА_7 ; висновком додаткової судово-медичної експертизи №228 від 25.08.2023 щодо характеру отриманих ОСОБА_9 тілесних ушкоджень; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 15.11.2023 року.

Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України з моменту опублікування повідомлення про підозру у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора особа вважається належним чином повідомленою про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Повістки про виклик підозрюваного вручені з дотриманням вимог ч.8 ст.135 КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення».

У зв`язку з переховуванням підозрюваного від правоохоронних органів постановою старшого слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 27.11.2023 року його оголошено в розшук.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст.438 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Крім цього, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Зважаючи на те, що органом досудового розслідування доведено той факт, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, але умисно ухиляється від органів слідства та суду на території Російської Федерації, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором, у зв`язку з чим його оголошено у розшук, то слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого є належним чином обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.139, 297-1, 297-4,369-372,376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000258 від 27.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 27.03.2022 за підозрою громадянина російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, росіянина, одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий інженерно-саперний полк у складі 2-ї загальновійськової армії), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 російської федерації у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена.

Повний текст виготовлено 01.12.2023.

Слідчий суддя Володимир БЕЗДІДЬКО