23.02.2023 ЄУН 392/813/19
Провадження №1-кп/389/178/19
У Х В А Л А

23 лютого 2023 року колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 14.05.2019 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюна 60 днів, мотивуючи це тим, що ОСОБА_6 не одружений, утриманців не має, не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий, тож існують ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, вказані ризики не зникли і не змінились.

ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просять обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».

Зважаючи на практику Європейського суду, колегія враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Крім цього, колегією суддів взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у раз і, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин з мірю покарання до 12 років позбавлення волі, раніше судимий, засобів для існування та законних джерел доходів у обвинуваченого не встановлено, він не одружений і утриманців не має, а відтак не має міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані даним складом суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тож тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, доказів, які-б стали підставою вирішення питання обрання більш м`якого запобіжного заходу до суду не надано, що унеможливлює застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а відтак, колегія суддів вважає, що відносно обвинуваченого необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

В силу п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Леніна Маловисківського району Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 12.40 год. 23 лютого 2023 року по 12.40 год. 23 квітня 2023 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3