11.10.2023
Справа № 645/2782/23,
Провадження 1-кп/642/314/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, волонтера Благодійної Організації «Міжнародний Благодійний Фонд «СІМЕЙНЕ ВОГНИЩЕ НАЗАВЖДИ», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого 26.03.2021 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт (покарання не відбуто); 03.09.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ВП №3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області,

який обвинувачується за ч.5 ст.185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

29 травня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова з Новобаварської окружної прокуратури надійшов даний обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_5 , який обвинувачується за ч.5 ст.185 КК України.

Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судове засідання призначене на 17.08.2023р. обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, причини не повідомив. В судове засідання призначене на 24.08.2023 р. та на 02.10.2023 р. обвинувачений приводом не доставлений з причини його відсутності як за місцем реєстрації так і за місцем фактичного проживання, де йому обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На виконання приводу, відповідно до рапортів о/у СКП ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Х/О ОСОБА_6 за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 при здійсненні неодноразових виїздів, двері ніхто не відчинив, встановити місцезнаходження обвинуваченого не вдалося можливим. Також за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 двері ніхто не відчинив, будинок є новобудовою і на теперішній час малозаселений, мешканцям, яким була пред`явлена фотокартка ОСОБА_5 повідомили, що останього в будинку ныколи не бачили выд письмових пояснень відмовились.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року обвинуваечного було оголошено у розшук.

11.10.2023р. орагном поліції ОСОБА_5 було розшукано і прокурор подав до суду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із посиланням на те, що обвинувачений ухилився від явки до суду, у зв`язку із чим перебував у розшуку та у подальшому він може переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків або вчинити новий злочин.

Прокурор своє клопотання підтримав.

Обвинувачений та захисник проти клопотання заперечували, вважали що були поважні причини відсутності ОСОБА_5 за місцем проживання і необхідно знов обрати домашній арешт.

ОСОБА_5 зазначив, що власник квартири виселив його з фактичного місця мешкання 12.08.2023р., де йому було обрано домашній арешт, і на наступний день він поїхав до міста Ізюм ремонтувати військову техніку, і в цей місцевості не було телефонного зв`язку. Коли він повернувся до Харкова, то дізнався, що перебуває у розшуку і звернувся до дільничного інспектора Київського райвідділу. Про дату та час судового засідання він знав. Не може зазначити, де він знаходився, коли до нього додому на початку серпня приїжджали працівники поліції, можливо перебував у бомбосховищі. Про те, що він виїхав 12.08.2023 він нікого не повідомляв, хоча мав телефон. Також він не звертався до відділу поліції щодо виїзду до міста Ізюм, хоча знав, що такий виїзд йому заборонено.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 порушив обраний йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, переховувався від суду, у зв`язку із чим його було оголошено у розшук. Таким чином, є діючим ризик переховування ОСОБА_5 від суду у подальшому.

Також, не можна виключати й ризики незаконного впливу на свідків та потерпілих зі сторони обвинуваченого з метою схилити їх на зміну своїх показів на його користь.

Окрім того, ОСОБА_5 не працює, не має офіційного та стабільного джерела заробітку, підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, у зв`язку із чим не можна виключати вчинення ним нових корисливих злочинів.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються ОСОБА_5 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у обранні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, матеріальне забезпечення військовослужбовців, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням майнового становища підозрюваного, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, яке вчинено в умовах воєнного стану, вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314-316, 331, 334 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 09 грудня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 11 жовтня 2023 р.

Визначити суму застави у розмірі двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки строком до 09.12.2023 року:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з постійного місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; здати на зберіганнядо відповідних державних органів свій паспорт для виїзду за кордон, або інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в України; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Строк дії ухвали закінчується 09 грудня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 11.10.2023р.

Суддя ОСОБА_1