Справа № 479/663/23
Провадження № 1-кп/474/96/23
ВИРОК

Іменем України

14.11.23р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 20.01.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гойдаї Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

13.07.2023р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 20.01.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, та угода про визнання винуватості укладена 30.05.2023р. між прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язків начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

Так судом встановлено, що на початку жовтня 2022р., точної дати під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи на околиці смт Криве Озеро Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області знайшов речовину рослинного походження, яка виявилася рослиною коноплі.

Після чого в останнього виник умисел на незаконне придбання та подальше зберігання вказаних наркотичних засобів без мети збуту, за місцем свого проживання, а саме на території домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, ОСОБА_4 , здійснив придбання вказаних наркотичних засобів, та переніс їх на подальше зберігання до території свого домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Таким чином, останній після придбання розпочав зберігати наркотичні засоби в приміщенні будинку до 20.01.2023р.

20.01.2023р. на виконання ухвали слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05.01.2023р., під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , в житловому будинку було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, (загальна маса якого у перерахунку на висушену речовину) становить 25,468 г, який відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000р. № 770 (Таблиця 1 Список 1) та Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000р. (Таблиця 1), віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких законодавством України заборонено.

Своїми навмисними неправомірними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Крім того, на початку листопада 2022р., точної дати під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , який раніше вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, здійснив незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин за таких обставин.

На початку листопада 2022р., точної дати під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 на території свого домогосподарства розташованого по АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконний посів та незаконне вирощування, для власних потреб, посіяв зерна рослин коноплі у пластикові ємності, які зберігав у житловому будинку.

Маючи умисел на незаконне вирощування рослин коноплі, з метою доведення сходів рослин коноплі до стадії дозрівання, ОСОБА_4 здійснював за ними догляд, вирощував їх, а після дозрівання коноплі її не знищив чим порушив Закон України Про обіг в Україні наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в ст. 7, зазначено, що культивування рослин коноплі може бути дозволено лише державним підприємствам, а власники і землекористувачі земельних ділянок на яких ростуть незаконно посіяні рослини коноплі зобов`язані знищити їх.

20.01.2023р. на виконання ухвали слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05.01.2023р., під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , в житловому будинку було виявлено та вилучено рослини роду коноплі у загальній кількості 22 шт., які відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

Своїми навмисними неправомірними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Крім цього на початку грудня 2022р., точної під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 на одній із вулиць в с. Ракове Вознесенського району, Миколаївської області знайшов патрони 5?45 до АК у кількості 63 шт., що є бойовими припасами.

Після чого в останнього виник умисел на незаконне придбання, носіння та подальше зберігання вказаних боєприпасів без передбаченого законом дозволу на території домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність дій, їх караність, всупереч вимогам наказу № 622 від 21.08.1998р. Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, постанови Верховної ради України від 17.06.1992р. № 2471-XII Про право власності на окремі види майна (додаток 1), ОСОБА_4 , здійснив придбання вказаних бойових припасів, та переніс їх на подальше зберігання до території свого домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Таким чином, останній після придбання та перенесення, розпочав зберігати бойові припаси в приміщенні свого будинку до 20.01.2023р.

20.01.2023р. на виконання ухвали слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05.01.2023р., під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , в житловому будинку було виявлено та вилучено боєприпаси - 5?45-мм проміжними патронами із кулею із сталевим осердям (5,45?39 мм), патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Своїми навмисними неправомірними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Обставина, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - відсутні.

21.04.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопоршушень, а 30.05.2023р. вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

30.05.2023р. між прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язків начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до вимог глави 35 КПК України, укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин встановлених під час судового розгляду.

Сторони угоди не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій, укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:

- під час розслідування та судового провадження беззастережно визнати обвинувачення за обставин, викладених в обвинувальному акті;

- активно сприяти у проведенні кримінального провадження щодо нього.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 років позбавлення волі та застосувати ст.ст. 75, 76 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 враховуються наступні обставини: щире каяття.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 .

Сторони погоджуються, що під час ухвалення вироку на підставі цієї угоди:

- питання щодо долі речових доказів має бути вирішеним у відповідності до вимог ст. 100 КПК України;

- питання щодо процесуальних витрат має бути вирішеним у відповідності до вимог ст.ст. 122-126 КПК України.

Сторона захисту розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди для сторін є:

а) для прокурора, підозрюваного, обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 - 424 Кримінального процесуального кодексу України;

б) підозрюваного, обвинуваченого - його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене покарання та визначити іспитовий строк тривалістю 2 роки, а також вирішити питання щодо стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат та долі речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання та визначити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просив її затвердити, призначити обвинуваченому узгоджене покарання та визначити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Розглянув питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , судом встановлено таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості відповідає приписам ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 30.05.2023р. про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язків начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_4 покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинуваченому на стадії досудового розслідування не обирався запобіжний захід, відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази:

- канабіс, у перерахунку на висушену речовину 25,468 г, який упакований до сейф-пакету Національна поліції України та опечатано паперовою биркою ДОСЛІДЖЕНО № 6 НДЕКЦ МВС України в Миколаївській області;

- рослини роду коноплі у загальній кількості 22 шт., які упаковані до полімерного упакування, опечатаного паперовою биркою ДОСЛІДЖЕНО № 6 НДЕКЦ МВС України в Миколаївській області;

- 63 проміжні патрони із кулею зі сталевим осердям (5,45х39 мм), які упаковано до сейф-пакету Національна поліція України № KIV5110031 та опечатано паперовою биркою Об`єкт дослідження № 59-БЛ, підлягають знищенню.

Процесуальні витрати, що складаються з витрат, пов`язаних із залученням експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 3 020 грн. 48 коп. у відповідності до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 100, 124 КК України, ст.ст. 314, 370-375, 394, 473, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2023р., укладену між прокурором у кримінальному провадженні - виконувачем обов`язків начальника Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному 20.01.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази:

- канабіс, у перерахунку на висушену речовину 25,468 г, який упакований до сейф-пакету Національна поліції України та опечатано паперовою биркою ДОСЛІДЖЕНО № 6 НДЕКЦ МВС України в Миколаївській області;

- рослини роду коноплі у загальній кількості 22 шт., які упаковані до полімерного упакування, опечатаного паперовою биркою ДОСЛІДЖЕНО № 6 НДЕКЦ МВС України в Миколаївській області;

- 63 проміжні патрони із кулею зі сталевим осердям (5,45х39 мм), які упаковано до сейф-пакету Національна поліція України № KIV5110031 та опечатано паперовою биркою Об`єкт дослідження № 59-БЛ, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, що складаються з витрат, пов`язаних із залученням експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 3 020 (три тисячі двадцять) грн. 48 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1