Справа № 615/2418/23
Провадження № 1-кп/615/159/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

під час розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження №0000257 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11 ,

встановив:

21.12.2023 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою підозрюваних про отримання копій вказаних документів.

В ході досудового розслідування на підставі ухвал слідчого судді від 26.09.2023, 27.09.2023 та 22.11.2023 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, обрано та продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту кожному із обвинувачених. Будь-які інші заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта.

Кримінальне провадження надійшло до суду в межах територіальної юрисдикції суду, що відповідає положенням ст.32 КПК України.

Підстав для повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, чи закриття провадження у випадках, передбачених п.п.4-8 ч.1 і ч.2 ст.284 КПК України, не встановлено. Обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України. Перешкод призначення судового розгляду не вбачається.

Враховуючи, що неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню. У відповідності до п.6 ч.3 ст.314 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, та прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне доручити представнику органу з питань пробації скласти досудову доповідь відносно кожного із обвинувачених, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували.

Судом роз`яснено положення ч.2 ст.31 КПК України кожному із обвинувачених, які заявили про здійснення кримінального провадження суддею одноособово, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували.

За клопотанням захисника ОСОБА_8 , яке підтримали захисник ОСОБА_9 та кожний із обвинувачених, кримінальне провадження здійснювати у закритому судовому засіданні упродовж усього судового провадження, що відповідає вимогам ч.2 ст.27 КПК України.

При цьому суд враховує позицію сторони захисту, що обвинувачені є неповнолітніми, тому розголошення обставин, з`ясованих під час судового розгляду кримінального провадження, та участь осіб, які не є учасниками судового процесу, може нашкодити їх психологічному стану, так і вплинути на права і свободи, як людини та громадянина України.

Твердження прокурора про необхідність здійснення кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, оскільки інкриміновані злочини вчинено в публічному місці, в зв`язку з чим суспільний інтерес, на його думку, превалює над правами неповнолітніх, оскільки люди мають знати про хід судового розгляду, щоб почуватись безпечно на залізничній станції, не доведено прокурором в передбаченому законом порядку.

У відповідності до ч.2 ст.27 КПК України кримінальне провадження здійснювати в закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження за участі сторін та інших учасників судового провадження згідно переліку, передбаченого ч.2 ст.314 КПК України.

За клопотанням прокурора питання щодо необхідності виклику свідків та дослідження доказів вирішити під час судового розгляду після визначення правової позиції обвинувачених в порядку ст..349 КПК України, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.336 КПК України, суд вважає доцільним здійснення дистанційного судового провадження за клопотанням захисника ОСОБА_8 або інших учасників судового провадження, у разі не можливості прибуття в судове засідання.

Інших клопотань щодо вирішення питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, учасниками судового провадження не заявлялося.

23.12.2023 до суду надійшли три клопотання прокурора про продовження відносно кожного із обвинувачених запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком, зокрема, щодо ОСОБА_3 - на 60 днів, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - в межах строку досудового розслідування.

В клопотаннях прокурор посилається на наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, санкція яких встановлює покарання у виді позбавлення волі до 15 років, а також наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким можливо лише шляхом продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків згідно ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування наявності ризиків зі змісту клопотань вважає, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розуміючи можливість отримати значний термін покарання, усвідомлюючи неминучість та невідворотність покарання, можуть переховуватися від суду, що відноситься до ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Шляхом прохання, погроз чи вмовляння змінити свої показання кожен із обвинувачених може незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, що відноситься до ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знайомі зі свідками у кримінальному провадженні, є ризик вчинення нового злочину з метою недопущення надання ними в суді показань, які викривають обвинувачених, що відноситься до ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням наявності обґрунтованого, на думку прокурора, обвинувачення та фактичних обставин інкримінованих кримінальних правопорушень, для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, які продовжують існувати, стосовно обвинувачених має бути продовжений запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти зазначеним у клопотаннях ризикам.

Як зазначає прокурор, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не здатен запобігти цим ризикам, оскільки обвинувачені матимуть можливість змінити своє місце проживання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання відносно кожного обвинуваченого. Враховуючи, що строк обраного під час досудового розслідування запобіжного заходу в вигляді цілодобового домашнього арешту закінчився, просить обрати щодо кожного обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заміни в клопотаннях слова «продовжити» на «обрати». Вважає, що лише цей запобіжний захід може запобігти ризикам, оскільки обвинувачені і так перебувають в нічний час доби вдома через комендантську годину. Вважає, що не може надати докази на обґрунтування вимог клопотань, так як в порядку ст.315 КПК України не допускається подання будь-яких доказів під час підготовчого провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_11 підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_7 просить врахувати, що ОСОБА_3 активно сприяв досудовому розслідуванню, самостійно з`являвся на викликали слідчого та приймав участь у всіх слідчих діях, не порушував обраний запобіжний захід, навіть коли закінчився, не покинув місце проживання, не спілкувався зі свідками, тобто виконував всі процесуальні обов`язки. Зауважив, що неповнолітній має розвиватися не тільки в школі, а й відвідувати спортивну секцію, тому, на його погляд, достатнім запобіжним заходом буде особисте зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків згідно ст.194 КПК України. На думку захисника, прокурор повинен довести, що підзахисний порушував або має намір порушити запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника ОСОБА_7 . Вказав, що дійсно потребує занять футболом. Зауважив, що закордонного паспорту немає.

Захисник ОСОБА_8 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Звернула увагу, що матеріали кримінального провадження відкриті обвинуваченим, які мають всі відомості щодо обставин кримінальних правопорушень, але доказів, які б свідчили, що вони мають наміри використати будь-яким чином цю інформацію, як і наявність інших ризиків, прокурором не надано. Закордонних паспортів неповнолітні не мають. Клопотання ґрунтується на припущеннях, до того ж, не відповідає вимогам КПК України, оскільки прокурором порушено порядок та строки подання, фактично просить продовжити запобіжний захід, що на даний час скасований. Наполягає, що допущення таких помилок у процесуальних документах не може бути виправлено прокурором усно під час судового засідання, що не позбавляє його можливості подати до суду клопотання, оформлене у відповідності до закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника ОСОБА_8 .. Вказав, що навчається на денній формі навчання, займається спортом, що потребує відвідування тренажерного залу, окрім того має шестеро молодших братів, в зв`язку з чим повинен допомагати матері. Закордонного паспорту немає.

Захисник ОСОБА_9 зауважив, що вперше в практиці зустрічає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, подане до суду як первісне. Вважає його довільною трактовкою прокурора, тому інших рішень, як повернення клопотання про продовження запобіжного заходу прокурору, не вбачає. На думку захисника, лише звичайний громадянин може довільно трактувати процесуальний документ, але прокурор зобов`язаний дотримуватись норм КПК України. Вказав, що протягом досудового розслідування претензій до обвинуваченого щодо виконання процесуальних обов`язків не було. Часто з`являвся на всі виклики слідчого, давав правдиві, послідовні показання. На даний час ОСОБА_5 є неповнолітнім, проживає з матір`ю. Батько перебуває в лавах ЗСУ, тому єдиний, хто може допомагати матері. Після скасування запобіжного заходу зателефонував адвокату, щоб пересвідчитися, що має можливість виходити з дому, одразу ж пішов до магазину, за більше ніж 10 днів мав можливість виїхати, але навіть наміру не має до вирішення справи по суті. Наголосив, що його процесуальну поведінку може бути забезпечено запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника. Вказав, що навчається в школі онлайн, але іноді необхідно відвідувати заняття в приміщенні школи. Жодного разу не порушував застосований запобіжний захід, з`являвся на всі виклики слідчого. Розуміє необхідність виконання процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

За змістом ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зі змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалами слідчого судді від 26.09.2023 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строків досудового розслідування, тобто до 23.11.2023 включно, дію якого ухвалами слідчого судді від 22.11.2023 продовжено до 22.12.2023 включно.

Разом з тим, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених надійшло до суду лише 23.12.2023, тобто після припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що тягне за собою скасування запобіжного заходу.

П.5 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ст.131 КПК України).

За змістом ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч.4 ст.176 КПК України).

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, тощо.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, дія ухвал слідчого судді від 22.11.2023 про застосування відносно неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту припинили свою дію 23.12.2023, що в свою чергу скасовує запобіжні заходи, клопотання прокурора про його продовження не відповідає нормам закону та не може бути задоволене.

Зміна прокурором в усному порядку в судовому засіданні вимог клопотань не передбачена нормами кримінального процесуального закону, до того ж в порушення ст.184 КПК України прокурором зовсім не надані матеріали, якими обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0000257 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, призначити до розгляду у закритому судовому засіданні в приміщенні Валківського районного суду Харківської області на 10:00 годину 12.01.2024 за участю учасників судового провадження.

Кримінальне провадження здійснювати суддею одноособово, у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження.

Доручити представнику Богодухівського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області до 23.01.2024 скласти та надати суду досудову доповідь відносно неповнолітніх обвинувачених:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1