Справа № 623/1712/21
Провадження № 1-в/638/496/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. начальника Ізюмського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, на утриманні малолітніх дітей та не працездатних осіб не маючий, не працюючого, вдівця, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 28.08.2021 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за частиною 3 статті 297 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 Кримінального кодексу України звільнений з випробувальним терміном на 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року до суду надійшло подання в.о. начальника Ізюмського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подання обґрунтовано тим, що 01.10.2021 року до Ізюмського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно ОСОБА_4 для виконання надійшов вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28.08.2021 року. На підставі статті 76 Кримінального кодексу України на засудженого були покладені відповідні обов`язки. В період іспитового строку засуджений не вчинив нового злочину, що підтверджується вимогою УІАН ГУНП в Харківській області, порушень громадського порядку не мав. Засуджений в повному обсязі виконав покладені на нього судом обов`язки та заходи, передбачені індивідуальним планом роботи із засудженим. Іспитовий строк засудженого закінчився 28.08.2023 року. З огляду на викладене, після закінчення іспитового строку орган пробації направляє до суду подання та особову справу засудженої особи для вирішення питання про звільнення її від призначеного покарання.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд клопотання без участі Ізюмського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор Ізюмської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28.08.2021 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 297 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 2 роки. На підставі статті 76 Кримінального кодексу /України на засудженого покладено обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк за вказаним вироком закінчився 28.08.2023 року.

Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно із пунктом 3 частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».

Згідно із частиною 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Суд вважає що матеріали справи відносно ОСОБА_4 містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Окрім того, неявка засудженого в судове засідання перешкоджає повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, а подання не містить точних відомостей щодо виконання обов`язків засудженим ОСОБА_4 , зокрема чи виїжджав за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації, чи повідомляв орган пробації про зміну місця проживання, чи періодично з`являвся для реєстрації до органу пробації. Окрім того, матеріали справи не містять які саме заходи, передбачені індивідуальним планом роботи із засудженим проводились.

За таких обставин, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч.9 ст. 537, ст. 539 КПК, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання в.о. начальника Ізюмського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: