Справа №345/3782/21
Провадження № 1-кп/345/48/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України

з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

На розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як раніше встановлені ризики залишилися незмінними. Ще не всі свідки допитані в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили щодо задоволення вказаного клопотання прокурора. Просять врахувати, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою. Вказані прокурором ризики з плином часу істотно знизилися. Обвинувачений не має коштів для внесення застави, а тому просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.10.2023року обвинуваченому ОСОБА_2 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Частина друга статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, що обумовлює наявність певних особливостей. Зокрема, на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра» втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винною у вчиненні злочину та призначення їй покарання. Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Під час обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у судовому засіданні було установлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, іншого обвинуваченого у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, а також те, що обставини, за яких судом обвинуваченому було обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. Наявність цих ризиків підтверджується тими обставини, що усвідомлення ймовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою. Також ОСОБА_2 може незаконно впливати на свідків, експертів у даному кримінальному провадженні, вчиняючи тиск психологічного чи фізичного характеру з метою уникнути покарання за вчинений злочин. Також існує ризик самого спілкування зі свідками, іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, що може вплинути на їхні покази під час судового розгляду, адже ще не всі свідки допитані судом. Окрім того ОСОБА_2 може скоїти інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість.

З приводу того, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені раніше ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суд зазначає, що вказані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ризики не зменшились та продовжують існувати.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду. Отже, обвинуваченому ОСОБА_2 слід продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 331, 395 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 30.11.2023 року по 28.01.2024 року включно.

Протягом всього строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_2 або заставодавці мають право внести заставу в розмірі, порядку та на умовах, визначених ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ