СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в порядку ст.170 КПК України

в кримінальному провадженні №0000658 від 18.08.2023 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, вилучене 28.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільного телефону Armor X7, ІМЕІ 1 - код (слот SIM 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - код (слот SIM 2) НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000658 від 18.08.2023 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

За твердженням сторони обвинувачення, особа без громадянства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи свою електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 надсилає листи-звернення до органів виконавчої влади України, тим самим поширює матеріали у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, а також глорифікація осіб, які її здійснювали.

28.11.2023 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено телефон Armor X7, ІМЕІ 1 - код (слот SIM 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - код (слот SIM 2) НОМЕР_2 .

Постановою слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 від 28.11.2023 вищезазначені речі визначено речовим доказом.

Відтак з метою збереження речових доказів, та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Перед початком судового розгляду від прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

У судовому засіданні власник майна заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що мобільний телефон є його особистою власністю, кримінальне провадження є сфабрикованим, а слідчим СБУ він взагалі не довіряє. Крім того, зауважив, що сторона обвинувачення може скористатися його телефоном та прочитати листування з дипломатичними представництвами росії, білорусії та Угорщини.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та вислухавши пояснення, приходить до наступного.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна (ст. 64-2 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даний час, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення на даному етапі доведено, що майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України. Вилучені предмети можуть бути доказами ймовірного кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 28 листопада 2023 року під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон Armor X7, IMEI 1 - код (слот SIM 1) НОМЕР_1 , IMEI 2 - код (слот SIM 2) НОМЕР_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 01.12.2023