Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1026/22
Провадження № 1-кп/382/52/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000743, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Великі Телковичі Володимирецького району Рівненської області, не перебуваючого в шлюбі, з середньою освітою, не працевлаштованого, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не маючого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , особою з інвалідністю не є, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2022 року, близько 03 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , переслідуючи злочинний умисел спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , взяв до рук кухонний ніж, який розміщувався неподалік, після чого наблизившись до останньої, яка розміщувалася у горизонтальному положенні на ліжку, наніс один удар ножем в район грудної клітки праворуч. Після цього, вважаючи дії ОСОБА_6 загрозливими для свого життя, будучи фізично слабшою за останнього, перебуваючи в обмеженому просторі, діючи в умовах неможливості розрахунку на сторонню допомогу ОСОБА_8 , злізши із ліжка, намагалася втекти. Наздогнавши потерпілу ОСОБА_8 в приміщенні кухні, поблизу вхідних дверей, які вона намагалася відчинити, ОСОБА_6 різким рухом за плече потягнув її назад, в результаті чого остання впала на підлогу. Далі, ОСОБА_6 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, схилившись над ОСОБА_8 завдав їй ще одного удару ножем в район черевної порожнини. Не маючи можливості в інший спосіб припинення суспільно-небезпечного діяння, потерпіла ОСОБА_8 почала переконувати та благати ОСОБА_6 , щодо припинення протиправних дій з його боку, виклику медичних працівників, беручи на себе зобов`язання не розголошувати обставини вчинення злочину та видати все за умисне самоушкодження. Прийнявши таку пропозицію, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, а саме: вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , оскільки будучи запевненим у не притягненні його до відповідальності, дав змогу потерпілій викликати допомогу. Згідно висновку судово-медичної експертизи, потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення грудної клітки; проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням сальника, товстого кишківника та розвитком геморагічного шоку 3-4 ступеню, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння, та різані рани обох кистей, правого коліна, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Цивільний позов визнав в повному обсязі. Обставини вчинення правопорушення визнав частково. Показав, що вони з потерпілою працювали у дитячому садочку, разом жили у її матері, поки не знайшли собі будинок. Потім вони жили разом, тримали господарство і конфліктів не було, потерпіла працювала і він працював, ремонти робили. Поки вона не знайшла собі іншого чоловіка, який забезпечував її. Коли в іншого чоловіка померла дружина, то ОСОБА_8 вже почала відкрито ночувати в нього. Обвинуваченого це все бісило, він не міг терпіти, що потерпіла постійно говорила, що він п`яний. Він сказав потерпілій не спілкуватися з іншим чоловіком. Після початку війни іншого чоловіка забрали на військову службу. Пояснив, що раніше потерпіла йому вже говорила, що йде до сусідки, обвинувачений їй неодноразово телефонував і шукав, а йому стало відомо, що іншого чоловіка забрали на військову службу і ОСОБА_8 поїхала його проводжати. Обвинуваченого це розлютило. А в день події, він не міг витримати це. Потерпіла постійно розмовляла по телефону, вдень її не було, а приїхала вона ввечері. Потерпіла прийшла в хату з посмішкою, а він кипів і казав їй припинити, бо в нього "в голові щось не дуже здорово робиться"; бо він "собі щось зробить, або не знає, що буде далі". Він сказав їй припинити спілкування з іншим чоловіком, або вирішити питання. Зазначив, що випив 300 мл горілки ввечері, лежав в будинку в спальні, а потерпіла прийшла в будинок, вимкнула світло і лягла в іншій кімнаті. І його почало колотити, він подумав, чому вона не йде до нього, чи він п`яний чи чому. Зазначив, що ОСОБА_8 не говорила, що не буде з ним жити. Він казав потерпілій, щоб вона припинила відносини з іншим чоловіком по телефону, бо він його поб`є. Пояснив, що він не знає як підійшов до потерпілої і що в нього було в руці. Він взяв цигарки і пішов на вулицю, думав піде на вулицю, може трішки відійде. Прийшов і побачив, що потерпіла спить, і знов вийшов курити. Повернувся і знов побачив, що потерпіла спить, він прийшов у спальню і його почало "ламати", за що вона від нього уходить, що він їй такого зробив. Зазначив, що він не знає, що з ним відбувалося і не пам`ятає як взяв ніж, як підійшов до ОСОБА_8 та як вдарив її. Вже пам`ятає, як на веранді включилося світло і він біля неї сидів. У нього думки вбити ОСОБА_8 не було. Зазначив, що вже коли приїхала швидка і прибігла сусідка двері були відкриті, але він сидів біля потерпілої. Пояснив, що ніж лежав у шкафчику, де його цигарки лежали. Коли він сидів на веранді ОСОБА_8 додзвонилася до сусідки (старости) і вона прийшла хвилин через десять. До сусідки (старости) він не ходив, вже коли вона прийшла, він вийшов на вулицю, щоб зустріти швидку допомогу, потім приніс простирадло. Зазначив, що не пам`ятає як підійшов до потерпілої в кімнаті. Він думав, що потерпіла має лише поранення в грудній клітині, де він її тримав. Він не покидав ОСОБА_8 поки не приїхала швидка. Він не говорив ОСОБА_8 , що вб`є її. Він казав їй припинити відносини з іншим, оскільки у обвинуваченого голова "вже не витримає", що "вона йому витворяє", що "вона йому такий букет в душу вставила, ніколи він його не забуде". Його змусило піти на такий крок те, що вона була з іншим чоловіком.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_6 обставин вчинення правопорушення та не визнання ним вини у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, його винуватість доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що вона з ОСОБА_6 проживала в її будинку в с. Лемешівка з 2008 року в цивільному шлюбі. Протягом 14-ти років їх спільного проживання у них постійно були сварки, конфлікти та образи. Вона зверталася в поліцію та до старости села. Спочатку обвинувачений ніде не працював, а потім влаштувався в радгосп нічним сторожем, він коли там працював теж сварився, за вживання спиртних напоїв його хотіли звільнити і звільнили. Зазначила, що останній раз вона його влаштувала в дитячий садочок оператором котельні. А вона на даний час працює там завідуючою і взяла його до себе на роботу. Пояснила, що 06.07.2023 року у них знову почалися лайки та конфлікт. Вона повернулася від сусідки, ОСОБА_10 , яка проживає через два будинки. Прийшла близько 22:30 год. і знову почалися сварки, ОСОБА_6 був в нетверезому стані. Він постійно бігав в літню кухню і ховав там алкогольні напої. Після того, як почалася сварка, вона йому сказала, що проживати з ним не буде, однак він продовжив сварку. Вона вийшла з будинку та сказала ОСОБА_6 , що знову піде до сусідки. Вона вискочила на вулицю, на дорогу і сіла на лавочку, до сусідки не пішла. Було темно і ОСОБА_6 вискочив на дорогу, побіг в сторону сусідки, однак її не помітив. Потім вона повернулася до свого двору, пішла на город і стала біля сінника. ОСОБА_6 спочатку пішов до хати, включив світло, бігав, мабуть, знову вживав алкогольні напої. Він телефонував до неї неодноразово, але вона спочатку вимкнула звук на телефоні, а потім і сам телефон. Потім обвинувачений знову вийшов із хати, дійшов до місця, де вона стояла, приблизно за пару метрів, але не помітив її. Пояснила, що в той момент він мабуть хвилювався, тому що коли він затягував цигарку було освітлення і його дуже трясло. Він її не помітив, знову пішов до будинку і знову почалися дзвінки. Потім вимкнулося світло і ОСОБА_6 наче заспокоївся. Оскільки вона була легко одягнена, то пішла в літню кухню і сіла там. Приблизно через десять хвилин ОСОБА_6 зайшов і сказав їй, що почув як вона сюди заходила, сказав заходити в хату і він її чіпати не буде. Вона пішла до хати, це вже було, мабуть, після дванадцятої години ночі. Вона лягла на ліжко, а він сів на веранді. Було темно і він знову почав цей конфлікт, запитав її чи буде вона з ним жити, на що вона відповіла, що не буде. Хвилин через п`ять, коли вона лежала у ліжку в кімнаті спиною до стіни на ліву сторону, вона почула кроки і удар, який прийшовся у груди біля серця. Обвинувачений до неї підійшов мовчки. Удар був ножем, бо вона вхопилася за лезо двома руками, не очікувала, що так буде, відчула удар і біль. Вона схопилася за ніж і сказала йому "боже що ти робиш, там же ж серце". Вона сунулася з ліжка і в неї кров хлинула із рота, а обвинувачений почав закривати їй рот й ніс рукою. Він ніж витягнув і він залишався у обвинуваченого. Потім вона вже сунулася з ліжка, він затуляв їй рот і ніс, але вона якось вирвалася і побігла до веранди, щоб відкрити двері. У неї були порізані руки і вона не змогла відкрити двері і в цей час обвинувачений догнав її й відкинув від дверей. Вона впала біля дверей на виході, а обвинувачений не дав відкрити двері, у неї із рота і носа лилася кров, вона сіла і відчула другий удар, що був у живіт. Другий удар ОСОБА_6 наносив, коли вже було увімкнуто світло, але ніж вона не бачила. Удар був не дуже сильний, але "кишки вилізли". Вона опустила очі і відчула щось холодне і притримала живіт. ОСОБА_6 казав, що зараз уб`є її, а потім сам за нею покінчить; питав її, чи буде вона з ним жити, на що вона відповіла, що звичайно буде, але тільки треба її врятувати. Вона зрозуміла, що потрібно якось викручуватись і сказала йому, що вона буде звичайно з ним жити, тільки треба її врятувати і попросила мобільний телефон. Пам`ятає, що говорила з обвинуваченим про взяття вини на себе, щоб сказати, що підрізалась сама. Обвинувачений почав шукати телефон, а він був у неї в кишені кофти. І вона дістала телефон і зателефонувала старості, ОСОБА_11 . Потім вона знову сказала, що треба її рятувати, і він побіг до старости, але вона їй також в цей час зателефонувала і вона прийшла, приблизно через десять хвилин. Коли староста ОСОБА_11 прийшла, то вона сиділа біля дверей і притримувала рукою живіт. ОСОБА_11 викликала швидку і поліцію. Швидка забрала її та доставила у приймальне відділення лікарні в м. Яготин. До приїзду швидкої ОСОБА_6 був біля неї, витирав руки та давав воду. Зазначила, що ОСОБА_6 удар спочатку наніс в кімнаті, там де є маленьке ліжко. Потім другий удар наніс у веранді. Від веранди ліжко знаходиться недалеко, метрів може десять. Зазначила, що ОСОБА_6 ніж взяв, мабуть, на кухні, бо вже йшов із ним, вона не чула як він відчиняв шкафчик на кухні, тому він, мабуть, його завчасно підготував. В кімнаті було темно і вона не бачила ніж, побачила його вже в поліції в матеріалах на фото. До цього в них були конфлікти, але фізичного насильства не було. Повідомила, що в будинок вона заходила перша і відразу лягла на ліжко, а ОСОБА_6 зайшов за нею хвилин через десять. Вона не чула і не бачила, як ОСОБА_6 зачиняв двері, але вони були зачинені. Повідомила, що коли ОСОБА_6 наносив удари він мовчав. Думає, що його розлютило те, що вона йому повідомила, що не буде жити з ним;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона є старостою Лемешівського старостинського округу. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знає як сусідів, вони проживають в с. Лемешівка. Пояснила, що з 6 на 7 липня 2022 року, після третьої години ночі до неї надійшов телефонний дзвінок від потерпілої ОСОБА_8 . Перший дзвінок, коли потерпіла зателефонувала було не чути її, відразу надійшов інший, ОСОБА_8 перенабрала її і вона взяла слухавку. Потерпіла попросила прибігти до неї терміново. В цей час, коли вони розмовляли по телефону, до неї хтось постукав у вікна, коли вона вийшла на вулицю, то побачила ОСОБА_6 в себе під вікнами. Він повідомив їй, щоб вона побігла до них, бо щось трапилося із ОСОБА_8 . Вона швидко одягнулася і побігла до них, оскільки вони жили через будинок, це приблизно 50-60 м від неї. Коли вона прибігла до них у двір, ОСОБА_6 на той час уже був на веранді, світло було ввімкнене, ОСОБА_8 сиділа біля дверей, зігнута тримаючись рукою за живіт. Крім них двох більше нікого на подвір`ї не було. ОСОБА_8 перше, що сказала їй, що в неї "вилізли кишки". Вона накинулася словесно на ОСОБА_6 , що він натворив. На що він сказав, що то не він, це вона сама і звернувся до ОСОБА_8 , що б вона підтвердила, що то вона сама зробила. ОСОБА_8 почала говорити, що то вона сама, але свідок розуміла, що людина не може сама цього зробити. Вона помітила, що ОСОБА_8 при ОСОБА_6 нічого не скаже, і перше що вона зробила, це викликала поліцію зі свого телефону, і з телефону потерпілої викликала швидку допомогу. Там була калюжа крові і згустки крові, які ОСОБА_6 позбирав і викинув у помийне відро. Далі, розуміючи, що ОСОБА_8 при ОСОБА_6 нічого не скаже, вона попросила ОСОБА_6 вийти на вулицю і подивитись чи не їде швидка допомога. В цей час коли ОСОБА_6 пішов виглядати швидку, ОСОБА_8 повідомила, що це зробив ОСОБА_6 , що він її душив і різав на ліжку і вона добігла до дверей, хотіла відкрити, але не змогла. ОСОБА_8 відхилила руку і вона побачила, що потерпіла тримає свої "кишки". Побачивши це, свідок боялася і дуже чекала щоб приїхала швидка. В неї була одна думка, щоб передати ОСОБА_8 швидкій, щоб вона не втратила свідомість і залишилася жива. ОСОБА_12 в цей час намагався витирати потерпілій руки, та приносив якісь ганчірки, намагався прикладати до рани на животі, відповідно свідок цього не давала зробити, щоб не чіпав внутрішні органи. Свідок постійно розмовляла з потерпілою, щоб та не втратила свідомість. Потім вона зателефонувала до брата та невістки потерпілої і повідомила про подію, що сталася, та попросила їх приїхати. Коли приїхала швидка (приблизно через 30-35 хв.) та почала надавати першу медичну допомогу, на той момент свідок вийшла на вулицю та чекала поліцію. ОСОБА_6 постійно говорив, що це ОСОБА_8 сама себе порізала, а не він. Вона не пам`ятає чи були сліди крові на обвинуваченому, коли він до неї прийшов, тому що була ніч і було темно. А коли заскочив у веранду і почав збирати згустки крові, то сліди крові були на ногах і на взутті. Зазначила, що ОСОБА_6 і ОСОБА_8 біля них в селі проживали 10 років, сварки в них були постійно і ОСОБА_8 неодноразово викликала поліцію. ОСОБА_8 навіть просила виселити його з будинку, але в її повноваження це не входить. Їй не відомо чи погрожував ОСОБА_6 до цього ОСОБА_8 Повідомила, що ОСОБА_6 вживає спиртні напої і сварки в них були часто, а чи бив потерпілу чи ні їй не відомо. До приїзду швидкої свідок перебувала там приблизно годину. Також повідомила, що коли приїхала поліція за каліткою в господарському дворі лежали якесь плаття потерпілої, 3 чи 4 газети в крові, і ще якась чи то футболка чи то сорочка, все було в крові і перекинуте за хвіртку. Це вже знайшли, коли поліція ОСОБА_6 привезла у двір, тому що він їздив із ОСОБА_8 в лікарню. Потім поліція, коли побачила ці речі, запитала в ОСОБА_6 , якщо ти не винен, чому ти прибирав сліди злочину? У відповідь обвинувачений відповів, що це не він зробив, а ОСОБА_13 (тобто свідок). З 2015 року вона постійно чула сварки між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Зазначила, що коли вона прийшла до ОСОБА_8 додому, то потерпіла була одягнена у футболку, зверху на ній ще була кофта зеленого кольору і бриджі. Чи був у неї порізаний одяг вона не пам`ятає, оскільки потерпіла тримала живіт і він був оголений, чи була розрізана футболка чи піднята вона не пам`ятає. На той момент вона бачила у неї одне поранення. ОСОБА_6 на той момент був розгублений, свідок не може сказати, що він п`яний був на той момент, оскільки запаху алкоголю не чула. Постійного говорив, що це не він зробив, а ОСОБА_8 сама. Чи адекватний в ОСОБА_6 був стан сказати не може, він збирав згустки крові в помийне відро. Зазначила, що обвинувачений швидку не викликав. Сказати, що ОСОБА_6 намагався надати медичну допомогу, вона не може. Вважає, що ОСОБА_6 міг раніше прибігти до неї і покликати, оскільки було багато крові і пройшло багато часу. Також повідомила, що двері були всі в крові, також кров була ще на ліжку, де зі слів потерпілої обвинувачений різав її, ще кров була на покривалі, на шпалерах, в коридорі на шпалерах і на вимикачу;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що вона є жителькою с. Лемешівка Бориспільського району Київської області, а ОСОБА_6 знає як чоловіка завідуючої садочком ОСОБА_8 , в якому свідок працює. З ОСОБА_8 вона колега по роботі. Зазначила, що не знає що повідомити відносно події; вона прийшла на роботу 7-го числа і вихователь приїхала і сказала, що ОСОБА_8 підрізав її чоловік. Зазначила, що потерпіла приходила на роботу і розповідала про сварки вдома, бо чоловік приходив п`яний і вони сварилися. Було помітно, що потерпіла приходила засмучена і вони її запитували, чому вона засмучена і та розповідала про сварки з обвинуваченим. ОСОБА_8 часто приходила засмучена. Потерпіла раніше повідомляла, що її чоловік вживає спиртні напої і вона не хоче з ним жити, він її ображає різними словами, говорила, що більше терпіти не може. Останнім часом, приблизно протягом останнього року, ОСОБА_8 про те, що не хоче жити з чоловіком, говорила часто. Потерпіла скаржилась, що її чоловік зловживає спиртними напоями. Зазначила, що очевидцем події, яка сталася вночі 7-го числа, вона не була і потерпілу в ту ніч не бачила. Також повідомила, що ОСОБА_6 приходив на роботу в дитячий садочок в нетверезому стані. Очевидцем сварок вдома між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 вона не була;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона є жителькою с. Лемешівка Бориспільського району Київської області, працює кухарем в дитячому садочку. ОСОБА_6 знає як сусіда. ОСОБА_8 працює завідуючою в садочку і знає як свого керівника. Пояснила, що 7 липня 2022 року вранці, близько 6 години, їй зателефонувала ОСОБА_11 і повідомила, що ОСОБА_6 підрізав ОСОБА_8 . Зазначила, що у неї на вулиці в с. Лемешівка ОСОБА_6 і ОСОБА_8 проживали разом і 10 років назад вони купили будинок. До цього вони проживали в матері ОСОБА_8 , скільки років точно сказати не може, можливо 3-4. Бувало чутно сварки між ОСОБА_6 і ОСОБА_8 . Спочатку потерпіла нічого не розповідала про їх сварки, а пізніше почала розповідати, що вони сваряться і ОСОБА_6 приходить п`яний. Свідок повідомила, що інколи бачила ОСОБА_6 в нетверезому стані. Чула, як ОСОБА_6 і ОСОБА_8 сварилися на роботі в кабінеті, і вдома, також була свідком, як він її ображав різними словами. ОСОБА_8 не говорила їй чи погрожував ОСОБА_6 потерпілій;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка показала, що вона проживає в с. Лемешівка, потерпіла ОСОБА_8 її донька, а ОСОБА_6 чоловік доньки. Зазначила, що очевидцем події вона не була. Знає зі слів старости села, що 07.07.2022 року ОСОБА_6 підрізав доньку ОСОБА_8 та її забрала швидка. Свідок до лікарні не їздила, поїхав брат потерпілої, а вона поїхала вже на наступний день. Пояснила, що ОСОБА_6 постійно над потерпілою вчиняв психологічне насильство. ОСОБА_8 повідомляла їй, що вона хотіла розлучитися з ОСОБА_6 . Зі слів потерпілої їй було відомо, що ОСОБА_8 хотіла розлучитись і жити з іншим чоловіком. Їй про це стало відомо за два місяці до події;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав, що проживає в с. Лемешівка Бориспільського району Київської області. ОСОБА_6 знає як чоловіка сестри ОСОБА_8 . Зазначив, що в липні 2022 року точної дати не пам`ятає, вранці він був вдома та до нього приїхала староста ОТГ ОСОБА_11 та повідомила, що сталося із сестрою. Також із нею приїжджали працівники поліції. Староста повідомила йому, що сестру повезли в лікарню, тому що ОСОБА_6 її ледь не вбив. Зазначив, що сестра ОСОБА_8 йому говорила про сварки із ОСОБА_6 , які виникали через те, що ОСОБА_6 зловживав спиртними напоями. Він неодноразово бачив ОСОБА_6 в нетверезому стані. Про фізичне насильство зі сторони ОСОБА_6 щодо неї не повідомляла. Вона неодноразово зверталася до поліції і писала заяви щоб не жити з ОСОБА_6 . Зазначив, що очевидцем події він не був, але бачив рани у сестри біля серця, в животі, на руках та на коліні. На подвір`ї сестри він вже був після події та бачив там газети в крові на вулиці, в будинок не заходив;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка показала, що вона проживає в с. Лемешівка Бориспільського району. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знає як сусідів по вулиці. Зазначила, що точної дати не пам`ятає, це було в 2022 році. Вранці приблизно о 08-08:30 год. до неї прийшов поліцейський і розповів їй, що ОСОБА_8 порізав її співмешканець ОСОБА_6 . Вона повідомила поліцейському, що за цю подію нічого не знає і нічого не чула. Повідомила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 проживали в неї на вулиці приблизно 10 років. Також зазначила, що ОСОБА_6 зловживав спиртними напоями;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка показала, що вона проживає в с. Лемешівка Бориспільського району та працює вихователем в дитячому садочку в цьому ж селі. ОСОБА_6 знає, оскільки він працював в садочку опалювальником. ОСОБА_8 також знає, вона працює завідуючою садочку, в якому працює свідок. Повідомила, що в липні 2022 року, дати не пам`ятає, вранці їй зателефонувала її подруга ОСОБА_19 , і розповіла, що ОСОБА_6 порізав чи підрізав ОСОБА_8 . Зазначила, що ОСОБА_8 не скаржилася, що ОСОБА_6 вчиняє щодо неї насильницькі дії, але говорила, що він зловживає спиртними напоями;

- показаннями допитаної в судовому засіданні експерта ОСОБА_20 , яка пояснила, що коли людина перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вона не може перебувати в стані фізіологічного афекту. На її думку, у обвинуваченого не міг бути фізіологічний афект, оскільки він був в стані алкогольного сп`яніння. Однак питання про перебування ОСОБА_6 в стані афекту експертам поставлено не було;

- показаннями допитаної в судовому засіданні експерта ОСОБА_21 , яка пояснила, що висновок вона складала разом із ОСОБА_20 , але питання щодо перебування ОСОБА_6 в стані афекту перед ними не ставилося.

Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- відомостями з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.07.2022 року № 0000743 про реєстрацію кримінального провадження за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України;

- рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 2 (м. Яготин) Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_22 від 07.07.2022 року, в якому зазначено, що 07.07.2022 о 03:23 за адресою АДРЕСА_1 , староста повідомила, що чоловік ОСОБА_23 внаслідок сварки наніс ножове поранення своїй дружині ОСОБА_8 , 44 роки, в область черевної порожнии (чи проникаюче невідомо). Даний чоловік наразі на МП. Заявниця також на МП. Заявник ОСОБА_11 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13.07.2022 року, в якому зазначено, що 07.07.2022 близько 03 год. 15 хв. ОСОБА_6 вчинив замах на вбивство, шляхом заподіяння двох ножових ударів у черевну порожнину та грудну клітину. Заявник ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 07.07.2022 року, в якому зазначено, що оглядом встановлено: об`єктом огляду місця події являється територія домоволодіння та будинок за адресою: АДРЕСА_1 . При вході до будинку в дворі справа знаходиться біля паркану газета з наявними слідами речовини бурого кольору. При вході на територію господарських приміщень біля дверей знаходиться газета з наявними плямами бурого кольору. Біля паркану за залізними дверима знаходиться одяг, а саме дві світлі сорочки (1 білого кольору з голубими полосами, друга різнокольорова) з наявними плямами речовини бурого кольору. При вході у будинок на порозі наявні плями, на плитці речовини бурого кольору. Біля дверей в порозі знаходиться рядно з наявною речовиною бурого кольору та плямами на ньому. Далі на рядні в коридорі знаходиться пляма речовини бурого кольору, зліва в коридорі на одвірках дверей коричневого кольору і на дверях наявні плями речовини бурого кольору. Зліва при вході в кімнату спальні знаходиться вмикач/вимикач світла, на якому видніється пляма речовини бурого кольору. Навпроти знаходиться ліжко, на ковдрі якого наявні плями речовини бурого кольору. Зліва біля ліжка на стіні, на шпалерах знаходяться плями речовини бурого кольору. Біля ліжка на рядні також наявні плями речовини бурого кольору. Зліва наявний вхід в кімнату зали навпроти нього стоїть диван, зліва вхід в кімнату спальні № 2, зліва якої знаходились на стільці одяг, зверху якого знаходиться шорти сірого кольору з наявними на них плямами речовини бурого кольору. В кімнаті спальні № 1 біля одвірок дверей зліва на стіні на шпалерах наявні плями речовини бурого кольору. В кухонній кімнаті при вході в будинок в порозі на полиці, яка на момент огляду була відкрита знаходиться ніж з коричневою рукояткою та лезом, на ручці якого наявні плями речовини бурого кольору. При огляді місця події були виявлені на вилучені речі: ніж з рукояткою коричневого кольору та лезом; шорти сірого кольору з плямами речовини бурого кольору; дві нічні сорочки з наявними плямами речовини бурого кольору;

- ілюстративною таблицею до протоколу ОМП від 07.07.2022;

- компакт-диском з відеозаписом проведення огляду місця події від 07.07.2022;

- ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2022 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ;

- ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.07.2022 року про накладення арешту;

- протоколом огляду речей від 08.07.2022 року;

- ілюстративною таблицею до протоколу огляду від 08.07.2022 року;

- висновком судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/111-22/26626-Д від 13.07.2022 року, згідно даних якого встановлено, що слід папілярного узору з найбільшими розмірами по вісях 15х18мм, вилучений 08.07.2022 під час проведення огляду речового доказу (кухонного ножа), за адресою: АДРЕСА_3 , придатний для ідентифікації за ним особи. Слід папілярного узору з найбільшими розмірами по вісях 15х18мм залишений пальцем руки. Слід пальця руки з найбільшими розмірами по вісях 15х18мм залишений середнім пальцем лівої руки гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту 22.07.2022 року;

- компакт-диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 від 22.07.2022 року;

- ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2022 року про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

- протоколом доступу до речей і документів (в порядку ст. ст. 159-166 КПК України) від 29.08.2022 року;

- висновком судово-медичної експертизи № 13 від 27.09.2022 року, згідно даних якого при судово-медичній експертизі по документації на ім`я громадянки ОСОБА_8 виявлено: проникаюче ножове поранення грудної клітки; проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням сальника, товстого кишківника та розвитком геморагічного шоку 3-4 ст.; різані рани обох кистей, правого коліна. Виявлені тілесні пошкодження утворились - від дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями типу клинка ножа, що мав лезо (можливо, кухонним ножем); по строку можуть відповідати 07.07.2022 року та, за критерієм тривалості розладу здоров`я, відносяться до категорії: - проникаюче ножове поранення грудної клітки; проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням сальника, товстого кишківника та розвитком геморагічного шоку 3-4 ст., як небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; - рани обох кистей, правого коліна - легких тілесних ушкоджень, що причинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи кількість та розташування тілесних пошкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі по медичній документації на ім`я громадянки ОСОБА_8 , вважаю, що їх утворення за обставин викладених в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.07.2022 року, можливе, а саме: проникаюче ножове поранення грудної клітки - від "один удар ножем, зверху донизу, в район лівої частини грудної клітки"; проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням сальника, товстого кишківника - від "наніс один удар в область черевної порожнини"; різані рани обох кистей - від "почала захищатися та схопилася руками за ніж чим порізала долоні". Утворення рани правого коліна в протоколі 22.07.2022 року не описано. Відповідно до описової частини висновку рана на грудній клітині шириною приблизно 6 см, глибиною до 20 см розширена, в 6 міжребір`ї зліва;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 08.07.2022 року;

- протоколом огляду речей від 08.07.2022 року;

- ілюстративною таблицею до протоколу огляду від 08.07.2022 року;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 42 від 07.07.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, час огляду 07.07.2022 року о 07 год. 30 хв., результат - 1,8 ‰, час повторного огляду 07.07.2022 року о 07 год. 50 хв., результат - 1,8 ‰;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 430304 від 26.06.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- протоколами отримання зразків для експертизи від 07.07.2022 року;

- ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2022 року, якою обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 211 від 03.08.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 у період вчинення інкримінованих йому дії на психічні захворювання не страждав. ОСОБА_6 у період вчинення інкримінованих йому дії в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. За своїм психічним станом ОСОБА_6 у період вчинення інкримінованих йому дії міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У ОСОБА_6 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. За своїм психічним станом на даний час він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_6 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності від алкоголю (F 10.20). Підекспертний потребує лікування від цього захворювання, протипоказань до такого лікування у нього не виявлено;

- висновком судово-психологічної експертизи № 434 від 19.05.2023 року, із якого вбачається, що в період інкримінованого діяння ОСОБА_6 не перебував у будь-якому фізіологічно-нормальному значно-вираженому емоційному стані, в тому числі стані фізіологічного афекту. ОСОБА_6 перебував у стані емоційного збудження, який виник в ході проблемної сімейної ситуації, під час звичного конфлікту, на фоні стану значного алкогольного сп`яніння. Даний емоційний стан не досягав афективної глибини. Наявні у ОСОБА_6 характерологічні зміни знайшли свій прояв у його поведінці в період правопорушення. Встановлення причинних зв?язків між поведінкою сторін не входить у компетенцію експертів. Стан сп`яніння змінює нормальне протікання психофізіологічних функцій, виключаючи можливість кваліфікації будь-яких фізіологічно-нормальних емоційних станів. Стан сп`яніння підвищує емоційність сприйняття та імпульсивність реагування, знижує самоконтроль, полегшує реалізацію асоціальних форм поведінки, поглиблює наявні в особистості риси збудливо-нестійкого кола, що сприяє проявам агресії.

В судовому засіданні досліджено характеризуючи дані обвинуваченого.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд вважає їх допустимими за способом збирання та процесуальним закріпленням.

Даючи оцінку висновкам судово-психіатричної та судово-психологічної експертизам, суд вважає їх науково обґрунтованими та достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, що дає підстави суду визнати ОСОБА_6 осудними і відповідальним за вчинене.

Частина 1 ст. 115 КК України визначає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Твердження сторони захисту про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно перекваліфікувати з ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки обвинувачений не мав на меті позбавляти потерпілої життя, колегія суддів відхиляє.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово висловлював правову позицію про те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Також слід враховувати, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів особа обирає відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

При цьому якщо винна особа відмовилася від убивства потерпілого не вчинивши усіх дій, які вважала за необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до частини третьої статті 15 КК, як незакінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.

Колегія суддів вважає, що докази у справі, які оцінені в їх сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, є належними, допустимими та з усією достатністю доводять спрямованість прямого умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілої.

Питання про умисел колегія суддів вирішує, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Щодо стосунків обвинуваченого і потерпілої, колегія суддів зазначає, що відповідно до показів свідків, обвинуваченого та потерпілої, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 близько чотирнадцяти років проживали однієї сім`єю, тобто перебували у сімейних відносинах; деякий час працювали разом. Протягом цього часу між ними постійно виникали конфлікти, сварки, стосунки поступово погіршувалися. Згідно показів потерпілої та свідків, причиною було систематичне зловживання обвинуваченим алкогольними напоями, його погане відношення до потерпілої, її моральне та психологічне приниження зі сторони обвинуваченого. Згідно показів обвинуваченого причиною погіршення їх відносин було те, що потерпіла знайшла собі іншого чоловіка та підтримувала з ним зв`язок.

Колегія суддів враховує, що вчиненню кримінального правопорушення передувало значне погіршення стосунків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які продовжували перебувати у сімейних відносинах та проживати разом, через неодноразові сварки і конфлікти, кількість яких поступово збільшувалася, в тому числі на ґрунті ревнощів обвинуваченого та зловживання ним алкогольними напоями, що набуло ознак систематичності.

Щодо поведінки обвинуваченого і потерпілої, що безпосередньо передувала події, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № 434 від 19.05.2023 року стан сп`яніння підвищує емоційність сприйняття та імпульсивність реагування, знижує самоконтроль, полегшує реалізацію асоціальних форм поведінки, поглиблює наявні в особистості риси збудливо-нестійкого кола, що сприяє проявам агресії.

Надаючи оцінку показам потерпілої та обвинуваченого у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим на ґрунті погіршення сімейних відносин з потерпілою, ревнощів обвинуваченого щодо іншого чоловіка та на тлі перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, при чому безпосередньо після того, як потерпіла повідомила обвинуваченого, що далі проживати з ним не буде, а буде з іншим чоловіком.

Суд не погоджується з показами обвинуваченого про те, що він не мав наміру позбавляти життя потерпілу, оскільки такі показання є не логічними і суперечливими, а також спростовуються дослідженими в суді доказами та на думку суду спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене. При цьому, обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння і за його словами чітко не пам`ятає події під час нанесення двох ударів ножем; пам`ятає події з того моменту, як він вже сидів біля потерпілої, тобто вже після нанесення двох поранень.

Надаючи оцінку обставинам вчиненого діяння, колегія суддів враховує спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій.

Суд враховує, що обвинувачений для нанесення ударів обрав знаряддям вчинення злочину кухонний ніж - тобто знаряддя, з властивостями гостро-ріжучого предмету, а тому вочевидь була велика ймовірність того, що при його застосуванні, яким ОСОБА_6 наніс два удари у життєво важливі органи, при яких вочевидь можливо заподіяти смерть людині.

Про умисел ОСОБА_6 саме на вбивство потерпілої свідчить не лише зазначені вище поведінка обвинуваченого і потерпілої, що безпосередньо передувала події, погіршення їх стосунків, але і спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізація тілесних ушкоджень, тобто заподіяння двох поранень кухонним ножем із розривом в часі в життєво важливі органи потерпілої - першого в ліву частину грудної клітини (рана на грудній клітині шириною приблизно 6 см, глибиною до 20 см розширена, в 6 міжребір`ї зліва), тобто в ділянку розташування серця, а другого в черевну порожнину, але і послідовна та цілеспрямована поведінка обвинуваченого по досягненню вказаної мети. Під час події, після того, як потерпіла лягла на ліжко і сказала обвинуваченому про небажання далі проживати з ним, обвинувачений, за його словами, бачив, що потерпіла спить і двічі виходив курити на вулицю (кухонний ніж лежав у шкафчику на веранді, де лежали цигарки обвинуваченого). Тобто, після слів потерпілої про небажання далі проживати з обвинуваченим і до нанесення ним першого поранення потерпілій в грудну клітину пройшов певний час (за словами потерпілої біля п`яти хвилин). Обвинувачений мовчки підійшов до потерпілої, яка лежала у ліжку, і наніс перший удар кухонним ножем в грудну клітину. Після нанесення першого удару в грудну клітину потерпілій, вона сказала обвинуваченому "що ти робиш, там же ж серце", сунулася з ліжка і в неї із рота пішла кров. Вочевидь будучи обізнаним про місце нанесення першого удару, обвинувачений не припинив свої активні дії щодо потерпілої та навпаки почав закривати потерпілій рот й ніс рукою, що також спростовує посилання сторони захисту щодо умислу на заподіяння лише тяжких тілесних ушкоджень. Після цього, тільки активна поведінка потерпілої відвернула доведення злочину до кінця. Потерпіла спочатку вирвалася від обвинуваченого і, рятуючи своє життя, побігла до веранди та намагалася відкрити двері будинку, щоб вибігти назовні, залишити місце події. Однак вона не змогла відчинити двері, оскільки вони були зачинені (після того, як обвинувачений останній повернувся до будинку), а потерпіла дуже сильно порізала руки хапаючись за лезо ножа. Після цього, обвинувачений, у якого залишався ніж, не припинив свої активні дії щодо потерпілої, спрямовані на позбавлення її життя, догнав її на веранді, завадив потерпілій відкрити двері та відкинув її від дверей, після чого наніс другий удар у черевну порожнину, що спричинило часткове випадання внутрішніх органів черевної порожнини назовні. Після цього, обвинувачений погрожував потерпілій, що зарах уб`є її, а потім сам за нею покінчить та фактично поставив потерпілу перед вибором її подальшої долі жити чи вмерти від відповіді на питання чи буде вона з ним далі жити і запевнення, що потерпіла вину візьме на себе (щоб сказала, що підрізалась сама). Не маючи можливості в інший спосіб припинення суспільно-небезпечного діяння, рятуючи своє життя, потерпіла ОСОБА_8 з метою недоведення обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину) до кінця своїми подальшими активними діями відвернула загрозу для свого життя тим, що почала переконувати обвинуваченого в тому, що вона залишиться з ним, благати щодо необхідності у такому випадку врятувати її життя, припинення протиправних дій з його боку, виклику медичних працівників, беручи фактично на себе зобов`язання не розголошувати обставини вчинення злочину та видати все за умисне самоушкодження (взяти вину на себе). Лише будучи вже переконаним у не притягненні до відповідальності за вчинене, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення (вбивства) до кінця, та будучи вже впевненим у не притягненні його до відповідальності, припинив подальші протиправні дії та дав змогу викликати допомогу.

Крім цього, оцінюючи дії обвинуваченого після вчиненого, колегія суддів враховує, що будучи впевненим у непритягненні до кримінальної відповідальності, обвинувачений сам так і не викликав швидку медичну допомогу, яку викликала староста ОСОБА_11 , лише прибувши на місце події, хоча розумів, що нанесені ним удари є небезпечними для життя та здоров`я потерпілої і пройшов вже час після нанесення поранень.

Покази потерпілої узгоджуються із показами свідка ОСОБА_11 (старости), яка перша прибула на місце події, згідно з якими до неї зателефонувала потерпіла і попросила прибігти до неї терміново. Під час телефонної розмови з потерпілою, до свідка прийшов обвинувачений і сказав прийти до них, оскільки щось трапилося з потерпілою. ОСОБА_11 швидко одягнулася і прийшла до них; в цей час обвинувачений був вже на веранді, а потерпіла сиділа біля дверей, тримаючись рукою за живіт. Крім них двох більше нікого не було. ОСОБА_8 перше, що сказала їй, що в неї "вилізли кишки". Свідок звернулася до обвинуваченого з питанням, що він зробив потерпілій. Обвинувачений натомість пояснив, ще це не він зробив, а потерпіла сама і звернувся до ОСОБА_8 , що б вона це підтвердила. Фактично виконуючи домовленість з обвинуваченим щодо взяття вини на себе (уникнення обвинуваченим відповідальності за вчинене), ОСОБА_8 спочатку сказала свідку, що це вона сама зробила, але свідок зрозуміла, що потерпіла поранення завдати не могла. Свідок помітила, що ОСОБА_8 при ОСОБА_6 нічого не скаже і попросила обвинуваченого вийти на вулицю та подивитись чи не їде швидка допомога. Після того, як обвинувачений вийшов на вулицю, ОСОБА_8 відразу повідомила свідка, що поранення їй наніс ОСОБА_6 , що він її душив і різав на ліжку, вона добігла до дверей, хотіла відкрити, але не змогла. ОСОБА_6 постійного говорив, що це не він поранення наніс, а ОСОБА_8 сама. Зазначила, що обвинувачений швидку не викликав. Сказати, що ОСОБА_6 намагався надати медичну допомогу, вона не може. Вважає, що обвинувачений міг раніше прибігти до неї і покликати, оскільки було багато крові і пройшло багато часу. Також повідомила, що двері були всі в крові, також кров була на ліжку, покривалі, на шпалерах, в коридорі на шпалерах. Крім цього, коли приїхала поліція в господарському дворі лежали закривавлені одяг потерпілої та газети (перекинуті за хвіртку); на запитання працівника поліції про те, що якщо обвинувачений не винен то навіщо він прибирав сліди злочину, ОСОБА_6 пояснив, що це не він, а ОСОБА_11 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації поранень, причини припинення злочинних дій, поведінки обвинуваченого і потерпілої, що передувала події, їх стосунки, поведінки обвинуваченого по досягненню мети, нанесення двох небезпечних для життя ударів із розривом у часі, в сукупності свідчить про те, що обвинувачений у цьому випадку діяв із прямим умислом на позбавлення життя потерпілої, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Той факт, що заподіявши двох ударів кухонним ножем ОСОБА_6 свої незаконні дії припинив лише будучи впевненим у не притягненні до кримінальної відповідальності, на думку колегії суддів, цілком відповідає ознакам незакінченого замаху на умисне вбивство він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі; з прямим умислом заподіяв два небезпечні для життя ОСОБА_8 удари ножем у життєво важливі органи із розривом у часі, а доведення кримінального правопорушення до кінця і настання смерті потерпілої було відвернуто лише завдяки тому, що активна поведінка потерпілої по захисту свого життя, в тому числі її переконання обвинуваченого у непритягненні його до відповідальності та взяття потерпілою вини за поранення на себе, не дали можливості обвинуваченому, який вже був впевненим у не притягненні до відповідальності, довести злочин до кінця, тобто через обставини, які не залежали від волі обвинуваченого. Враховуючи викладене, підстав вважати дії обвинуваченого добровільною відмовою колегія суддів також не вбачає.

Суд вважає, що будь-яких підстав для обмови обвинуваченого свідки не мають, відповідно і у суду не має жодних підстав ставити під сумнів їх покази. Вони були попереджені судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, давали покази під присягою, в кінцевому результаті справи не зацікавлені, тому підстав сумніватися в їх об`єктивності, недостовірності не має.

Встановлені судом обставини підтверджуються показами потерпілої, яким суд не вбачає підстав не довіряти, показами свідка ОСОБА_11 , частково підтверджуються показами обвинуваченого та не спростовуються ним в частині встановленого судом умислу, письмовими доказами, в тому числі висновками експертиз, узгоджуються з показами інших свідків.

З вищенаведених міркувань суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно рішення "Коробов проти України" від 21.10.2011 року, "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "Бакланов проти росії" (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі "Фрізен проти росії" (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілої. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 суд враховує тяжкість та суспільну небезпеку вчиненого за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України кримінального правопорушення проти життя людини, яка посягнула на найвищу в Україні соціальну цінність, гарантовану ст. ст. 3, 27 Конституції України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, відсутність обставин, які пом`якшують покарання; сукупність обставин, які обтяжують покарання; особу винного - відсутність осіб, які перебувають на його утриманні, негативну характеристику за місцем проживання, не перебування на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога, має місце постійного проживання, офіційно не працює, офіційно не одружений, утриманців не має, а також позицію потерпілої, відсутність до неї співчуття.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (зазначену в обвинувальному акті обставину "тяжкі наслідки, завдані злочином" суд не враховує з підстав її недоведеності та необґрунтованості).

За таких обставин суд дійшов висновку, що для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України із врахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, згідно з якими за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України в даному випадку відсутні.

Враховуючи викладене, на думку суду, призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів, воно буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого правопорушення і особою винного та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Крім цього, за змістом ч. 4 ст. 70 КК України моментом у часі, що дає підстави для застосування вказаної норми при призначенні покарання, є саме постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили. Таку позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 01 червня 2020 року (справа №766/39/17). Вироком Яготинського районного суду Київської області від 20.06.2023 року ОСОБА_6 , який був взятий під варту 09.09.2022 року, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років. Злочин у цьому кримінальному провадженні було вчинено ОСОБА_6 до постановлення попереднього вироку, тому остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 20.06.2023 року, цим вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 необхідно рахувати з 09.09.2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 07.07.2022 року по 08.07.2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі із врахуванням вимог ст. 72 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню.

Вище суд вже навів та обґрунтував свій висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Заявлена матеріальна шкода включає в себе вже понесені витрати на лікування. Суд враховує положення ст. ст. 12, 76, 81 ЦПК України, ст. 1201 ЦК України, та зазначає, що позивачем надано докази, що вона понесла витрати пов`язані із лікуванням, а також враховує визнання позову.

Заявлена моральна шкода мотивована тим, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 , потерпілій завдано моральних страждань, вона була вимушена перебувати у лікарняних закладах на стаціонарному лікуванні, зазнала хірургічного втручання. Суд погоджується з доводами потерпілої (цивільного позивача), що протиправна винна поведінка обвинуваченого (цивільного відповідача) перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з її душевним стражданням, істотними негативними змінами в її житті, що в розумінні ст. 23 ЦК України є моральною шкодою, а також враховує положення ст. ст. 12, 76, 81 ЦПК України, ст. ст. 1167, 1168, 1177 ЦК України, а також визнання позову.

Тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 22 396,89 грн матеріальної шкоди та 200 000 грн моральної шкоди.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Накладені ухвалами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2022 року та від 20.07.2022 року арешти на майно необхідно скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 122-125, 128, 368-371, 373-374, 376, 392-393, 395, 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 20.06.2023 року, цим вироком, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 09.09.2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 07.07.2022 року по 08.07.2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, на користь ОСОБА_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 22 396 (двадцять дві тисячі триста дев`яносто шість) грн 89 коп. матеріальної шкоди та 200 000 (двісті тисяч) грн моральної шкоди.

Скасувати накладені ухвалами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2022 року та від 20.07.2022 року, арешти на кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору, на якій наявна речовина бурого кольору; шорти сірого кольору з плямами речовин бурого кольору; нічну сорочку білого кольору з голубими полосами; нічну сорочку з різнокольоровим забарвленням, з наявними плямами речовини бурого кольору; бавовняну кофту сірого кольору, з плямами бурого кольору; змиву речовини бурого кольору з підлоги у веранді; змиву речовини бурого кольору зі стіни біля розетки; змиву речовини бурого кольору з вхідних дверей; халат синього кольору з візерунком, на верхній частині якого виявлено плями речовини бурого кольору; кофту зеленого кольору (розрізаної вздовж), на передній частині якої виявлено плями речовини бурого кольору; майку червоного кольору (розрізаної вздовж), на передній частині якої виявлено плями речовини бурого кольору; шорти зеленого кольору; хустинку білого кольору, на якій виявлено плями речовини бурого кольору; шорти зеленого кольору; труси чорного кольору.

Речові докази: кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору, на якій наявна речовина бурого кольору; шорти сірого кольору з плямами речовин бурого кольору; нічну сорочку білого кольору з голубими полосами; нічну сорочку з різнокольоровим забарвленням, з наявними плямами речовини бурого кольору; бавовняну кофту сірого кольору, з плямами бурого кольору; змиву речовини бурого кольору з підлоги у веранді; змиву речовини бурого кольору зі стіни біля розетки; змиву речовини бурого кольору з вхідних дверей; халат синього кольору з візерунком, на верхній частині якого виявлено плями речовини бурого кольору; кофту зеленого кольору (розрізаної вздовж), на передній частині якої виявлено плями речовини бурого кольору; майку червоного кольору (розрізаної вздовж), на передній частині якої виявлено плями речовини бурого кольору; шорти зеленого кольору; хустинку білого кольору, на якій виявлено плями речовини бурого кольору; шорти зеленого кольору; труси чорного кольору знищити після набрання вироком законної сили.

Речові докази: компакт-диски для лазерних систем зчитування "ALERUS" CD-R об`ємом 700Mb/80 min, "ALERUS" DVD-R об`ємом 4.7 Gb/120 min залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн 68 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Яготинський районний суд Київської області, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3