Справа № 626/418/24
Провадження № 1-кс/626/202/2024
У Х В А Л А

про арешт майна

24 січня 2024 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст.слідчого ВП №2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Красноградської окружної прокуратури про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000096 від 23.01.2024р. за ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.01.2024 року до суду надійшло клопотання слідчого про арешт майна, яке тимчасово було вилучено під час огляду місця події 22.01.2024 року, а саме автомобіля та рідини.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що В провадженні відділення №2 слідчого відділу Красноградського РВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000096 від 23.01.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2024, близько 15:30 год., в с. Власівка Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківській області працівниками відділу забезпечення безпеки філії УБМР Укргазспецбудмонтаж ПАТ «Укргазвидобування» виявлено факт крадіжки дизельного пального з автомобіля ЗИЛ-131 АЦ 4.4, державний номер НОМЕР_1 .

22.01.2024 проведено огляд місця події, а саме двору ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду виявлено автомобіль ЗИЛ-131 АЦ 4.4, державний номер НОМЕР_1 , та три металеві бочки ємністю по 200 літрів, заповнені рідиною з характерною консистенцією та запахом дизельного пального. З бочки автомобіля та кожної з трьох металевих бочок в пластикові пляшки відібрані зразки рідини з характерною консистенцією та запахом дизельного пального. Вказані пластикові пляшки упаковані та опечатані до сейф-пакетів МВС України.

23.01.2024 автомобіль ЗИЛ-131 АЦ 4.4, державний номер НОМЕР_1 , три металеві бочки ємністю по 200 літрів, заповнені рідиною з характерною консистенцією та запахом дизельного пального та чотири пластикові пляшки зі зразками рідини з характерною консистенцією та запахом дизельного пального, упаковані та опечатані до сейф-пакетів МВС України, вилучено та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Встановлено, що автомобіль ЗИЛ-131 АЦ 4.4, державний номер НОМЕР_1 , та рідина з характерною консистенцією та запахом дизельного пального в кількості 600 літрів, що знаходиться в трьох металевих бочках ємністю по 200 літрів, належать ПАТ «Укргазвидобування».

23.01.2024 вказані речі вилучено та визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.

Враховуючи, що дані речі у кримінальному провадженні визнано речовими доказами та мають на собі сліди вчиненого злочину, сторона обвинувачення вважає, що необхідно накласти на нього арешт для подальшого призначення та проведення відповідних судових експертиз, процесуальних та слідчих дій та заборонити вчинення дій направлених на його відчуження та користування.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, а надали клопотання про розгляд даного клопотання без їх участі, клопотання підтримують.

Представник власника майна ПАТ «Укргазвидобування» в судове засідання також не з`явився, при цьому 24.01.2024 року від них надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі та за можливістю передати вказаний автомобіль їм на відповідальне зберігання, оскільки вказаний транспортний засіб належить їм на праві власності та залучений до технологічного процесу, а саме перевезення паливно-мастильних матеріалів до об`єктів на яких УБМР здійснює будівництво, серед яких облаштування газових родовищ, щодо видобутку природного газу стратегічно важливим державним підприємством АТ «Укргазвидобування».

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши думку учасників процесу, вважаю, що клопотання слідчого про арешт майна, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст.170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права па відчуження, розпорядження іа/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає: спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказані речі підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке перелічено в клопотанні слідчого, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вони можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

Поряд з цим, відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також відповідно до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання транспортний засіб марки ЗИЛ-131 АЦ 4.4, державний номер НОМЕР_1 , та рідина з характерною консистенцією та запахом дизельного пального в кількості 600 літрів, що знаходиться в трьох металевих бочках ємністю по 200 літрів, належать ПАТ «Укргазвидобування». Факт викрадення пального було встановлено саме працівниками СБ УБМР Укргазспецбудмонтаж ПАТ «Укргазвидобування». Вказаний автомобіль задіяний до технологічного процесу, а саме перевезення паливно-мастильних матеріалів до об`єктів на яких УБМР здійснює будівництво, серед яких облаштування газових родовищ, щодо видобутку природного газу стратегічно важливим державним підприємством АТ «Укргазвидобування». Крім того, сам автомобіль не є безпосереднім предметом злочину, оскільки викрадення пального відбувалося не самого з автомобіля, а з металевих бочок, які знаходились на вказаному автомобілі. Таким чином, суд вважає за доцільне повернути вказаний автомобіль його власнику.

В зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на даний транспортний засіб ЗИЛ-131 АЦ 4.4, державний номер НОМЕР_1 , та рідина з характерною консистенцією та запахом дизельного пального в кількості 600 літрів, який належить на праві ПАТ «Укргазвидобування» та заборонити вчинення дій, направлених на їх відчуження, без заборони права їх використання в своїй виробничій діяльності.

В зв`язку з викладеним, автомобіль марки ЗИЛ-131 АЦ 4.4, державний номер НОМЕР_1 , та рідина з характерною консистенцією та запахом дизельного пального в кількості 600 літрів, необхідно передати на відповідальне зберігання його фактичному власнику уповноваженій особі (представнику) ПАТ «Укргазвидобування».

Що стосується вилучених зразків - чотири пластикові пляшки зі зразками рідини з характерною консистенцією та запахом дизельного пального, упаковані та опечатані до сейф-пакетів МВС України, то їх місцем зберігання визначити кімнату зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області (смт. Кегичівка, вул. Волошина 26).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ст.слідчого ВП №2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000096 від 23.01.2024р. за ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженню, які були вилучені в ході огляду місця події від 22.01.2024р., а саме:

- на автомобіль ЗИЛ-131 АЦ 4.4, державний номер НОМЕР_1 та три металеві бочки ємністю по 200 літрів, заповнені рідиною з характерною консистенцією та запахом дизельного пального(загальна кількість 600 літрів), що належать ПАТ «Укргазвидобування».

Автомобіль марки ЗИЛ-131 АЦ 4.4, державний номер НОМЕР_1 та три металеві бочки ємністю по 200 літрів, заповнені рідиною з характерною консистенцією та запахом дизельного пального(загальна кількість 600 літрів), повернути його власнику відповідальній особі(представнику) ПАТ «Укргазвидобування», яким заборонити вчинення дій, направлених на відчуження даного майна, без заборони права використання в своїй виробничій діяльності.

Накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженню, які були вилучені в ході огляду місця події від 22.01.2024р., а саме:

- чотири пластикові пляшки зі зразками рідини з характерною консистенцією та запахом дизельного пального, які упаковані та опечатані до сейф-пакетів МВС України, місцем зберігання яких визначити кімнату зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області (смт. Кегичівка, вул. Волошина 26).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1