Номер провадження: 11-сс/813/1768/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000534, внесеного до ЄРДР 14.08.2023 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 34 (тридцять чотири) діб у межах строку досудового розслідування до 21.11.2023 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 268400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, які не зменшилися та продовжує існувати, тому є необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного. При цьому, з урахуванням особи підозрюваного та фактичних обставин справи слідчий суддя дійшов висновку, що раніше визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного та його сімї, а отже впливає на право підозрюваного щодо альтернативного запобіжного заходу, визначеного законодавством.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор не погодився із оскаржуваною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою в частині визначення розміру застави, оскільки встановлений розмір застави, не буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігати встановленим ризикам. Так, слідчий суддя не врахував характер інкримінованого кримінального правопорушення та обставини його вчинення, не звернув увагу на те, що підозрюваний веде заможній спосіб життя, що є очевидно не співмірним із застосованим судом розміром застави та тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_7 відмовився від надання свідчень слідчому, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України.

На підставі наведеного, просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК у розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2023 року 1 073 600 (один мільйон сімдесят три тисячі шістсот) гривень.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Прокурор у судовому засіданні у повному обсязі підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні у повному обсязі заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухавши доводи і заперечення учасників судового провадження, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади забезпечення права на свободу та особисту недоторканність.

Згідно з вимогами ст.12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених у статті 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою слідчим суддею при розгляді клопотання належним чином перевірялись, при цьому у судовому засіданні заслухані доводи сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, досліджені письмові матеріали клопотання слідчого та надані стороною захисту характеризуючі ОСОБА_7 відомості, з`ясовані всі необхідні обставини, що повинні бути встановлені при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.

Як вбачається з повідомлення про підозру ОСОБА_7 підозрюється у сприянні у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, яке кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із заперечення сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.08.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_11 від 21.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.08.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_12 від 21.08.2023; протоколом обшуку автомобілю марки Chrysler Voyager зеленого кольору з держаним знаком « НОМЕР_1 » від 21.08.2023; протоколом обшуку автомобілю «Peugeot, з державним номерним знаком « НОМЕР_2 » від 21.08.2023; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 від 21.08.2023 року; протоколами огляду предметів, а саме речових доказів; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 21.08.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На переконання апеляційного суду, в даному випадку сукупності зібраних органом досудового розслідування в даному провадженні доказів достатньо для формування стійкого переконання у причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тому підозра у вчиненні останнім зазначеного злочину є обґрунтованою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч.1 ст.177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, що сторона обвинувачення довела у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зі спливом часу проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не зменшилась, зокрема, того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушень, характеру та ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, у тому числі про його сімейний, майновий стан, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Апеляційний суд також звертає увагу, що в цьому провадженні тримання під вартою підозрюваного не є для нього безальтернативним запобіжним заходом, адже передбачає в якості альтернативи заставу.

Доводи прокурора з приводу безпідставного зменшення слідчим суддею розміру застави, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.4 ст.182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні у тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо нього за загальним правилом мав би визначатися у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, відповідно до ч.5 вказаної статті, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з клопотання, сторона обвинувачення просила застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід із можливістю внесення застави у розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2023 року 1 073 600 (один мільйон сімдесят три тисячі шістсот) гривень.

Так, колегія суддів погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо виключності випадку, яка обумовлюється самими обставинами можливого вчинення тяжкого злочину, що на даний час відповідають стандарту доведення «обґрунтована підозра» та розміром грошової винагороди, яку планував отримати підозрюваний внаслідок вчинення інкриміновано злочину.

Натомість, не заслуговують на увагу доводи прокурор про наявності у підозрюваного 25 30 транспортних засобів, які перебувають у суборенді, що вказує на значні фінансові можливості останнього, оскільки до апеляційної скарги не надано належних та допустимих доказів зазначеному, що могло свідчити про реальну можливість підозрюваного або його родини використати своє право на внесення застави у розмірі 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із урахуванням наведеного та з огляду на тривалість досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо зменшення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , оскільки слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, роль підозрюваного в інкримінованому йому злочині, його майновий та сімейний стан, те, що він раніше не судимий, та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та дійшов до обґрунтованого висновку про зменшення розміру застави.

Крім того, колегія суддів зазначає, що визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правом слідчого судді, і стороною обвинувачення в судовому засіданні не було наведено доказів які-б вказували на той факт, що застава у розмірі 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

На думку колегії суддів доводи прокурора про те, що застава саме в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, безпідставні, оскільки така позиція прокурора фактично спрямована на унеможливлення реалізації права підозрюваного щодо внесення застави й не відповідає засадам кримінального провадження щодо забезпечення заходу кримінального провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора щодо збільшення розміру застави є безпідставними, а обставини, на які послався прокурор враховані слідчим суддею, як при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і при визначені розміру застави, який визначено у виключному випадку, передбаченого ч. 5 ст.182 КПК України.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000534, внесеного до ЄРДР 14.08.2023 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4