Справа № 755/6377/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711 від 18.02.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хорошеве, Харківського району, Харківської області, громадянки України, українки, офіційно не працюючої, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 (вісімдесяти ) годин громадських робіт, (покарання відбуто 27.10.2023 року),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 17 лютого 2022 року, приблизно о 15 год. 57 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вершогори, 1 в цей час у якої виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, повторно, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_3 , впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та її дії залишаються таємними для персоналу ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», обрала об`єктом злочинного посягання продукти харчування, а саме: суміш молочна «Nutrilon 1», філе сьомги та свинячий биток, закупівельною вартістю 866 гривні 97 копійок.

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри ОСОБА_3 впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та її дії залишаються таємними для сторонніх осіб, з числа персоналу та покупців вийшла, усвідомлюючи, що вихід з магазину обладнано сигнальними рамками системи «антикрадіжка», бажаючи приховати свої дії, направилась до виходу з магазину та намагалась вийти з приміщення магазину, однак була затримана працівниками охорони.

Отже, ОСОБА_3 , виконала всі дії, які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, однак, свій злочинний умисел не довела з причин, що не залежали від її волі та намагалась завдати ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» матеріальної шкоди на загальну суму 866 гривень 97 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнала повністю та показала, що дійсно 17 липня 2022 року, приблизно о 15 годині 57 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, 1, вчинила крадіжку вищезазначених товарів, у скоєному щиро кається, обіцяла у подальшому нічого протиправного не вчиняти та жалкує, що так сталося.

Зокрема, підтвердила всі обставини викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння нею кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їй положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладеного в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у закінченому замаху на таємне, повторне викраження чужого майна (крадіжку), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії нетяжкого злочину, її відношення до скоєного, особу обвинуваченої, яка раніше судима, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, які на момент вчинення злочину не відбула, але відбула після направлення обвинувального акту в даному кримінальному провадженні до суду, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що пом`якшує покарання, щире каяття у вчиненому та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, розміру заподіяної матеріальної шкоди, особи обвинуваченої, її ставлення до скоєного (щиро каялася, вину визнала, жалкує про вчинене), наявності пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку, що її перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: суміш молочна «Nutrilon 1», у кількості 1 шт., філе сьомги, загальною вагою 0, 418 кг., биток свинний б/к охолоджений, загальною вагою 1, 872 кг., яке передано на зберігання начальнику відділу охорони ОСОБА_6 - залишити у володінні власника, оптичний носій інформації ( диск DVD -R 4.7 gb. 120 min, який опечатано печаткою « Для пакетів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві» з підписом дізнавача, оптичний носій інформації ( диск), який упакований до білого паперового конверту, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві» з підписом дізнавача.- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: