Справа № 583/3785/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2023 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 02 вересня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської області, українця, громадянина України, що має не повну середню освіту, працюючого ОСББ «Наша мрія12А» слюсарем, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 01.02.1997 року Охтирським міським судом Сумської області за ч. 1 ст. 229-1, ч. 2 ст. 229-6, ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією 1/2 майна;

2) 19.02.2002 року Охтирським міським судом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

3) 26.12.2008 року Лебединським районним судом за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ст. 69, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ст. 70 КК України до обмеження волі строком на 2 роки 2 місяці;

4) 15.09.2014 року Охтирським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309, ст. 75 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком на 2 роки;

5) 16.01.2018 року Охтирським районним судом Сумської області, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки

за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

08.08.2021 близько 13.00 год. ОСОБА_3 перебуваючи у дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виявив мобільний телефон марки «Oukitel» WР8 PRO, достовірно знаючи, що вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник корисливий умисел на викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії є непоміченими сторонніми особами, повторно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку мобільного телефону «Oukitel» WР8 PRO, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/119-21/10524-ТВ від 13.09.2021 року становить 3292 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 . Після цього, розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд, а саме 09.08.2021 року здав його до ломбарду «ПП «ЕРА ДОН» і компанія «НАШ ЛОМБАРД» за адресою: м.Охтирка, вул. Незалежності, 20, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 3292 грн.

ОСОБА_3 09.08.2021 року знаходячись у приміщенні товариства «ПП «ЕРА-ДОН» і компанія «НАШ ЛОМБАРД» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 20, маючи при собі мобільний телефон марки «Oukitel» WР8 PRO, яким протиправно заволодів у ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що вказаний мобільний телефон не є його приватною власністю, а є власністю іншої особи, з метою отримання кредиту під заставу вказаного мобільного телефону, звернувся до кредитора Повного Товариства «ПП «ЕРА - ДОН» і компанія «НАШ ЛОМБАРД». Після цього ОСОБА_3 , усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, ознайомившись з умовами договору про надання фінансового кредиту та заставу майна № від 09.08.2021, викладеним на аркуші, являючись позичальником (заставодавцем) за умовами договору, усвідомлюючи та розуміючи, що відповідно до даного договору сума кредиту становить 1700 грн.; позичальник гарантує, що він є власником предмета застави, що предмет є його особистою приватною власністю, ним набутий правомірно, під забороною на відчуження не перебуває і не є суб`єктом спору; позичальнику до договору надана інформація зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», в пункті 9 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», надав кредитору, яким являється Повне Товариство «ПП «ЕРА-ДОН» і компанія «НАШ ЛОМБАРД» неправдиву інформацію про те, що він є власником предмета застави та набув його правомірно з метою одержання кредиту під заставу у розмірі 1700 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та пояснив, що злочини скоїв за викладених в обвинувальному акті обставин.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч.1 ст.222 КК України як надання завідомо неправдивої інформації іншим кредиторам з метою отримання кредиту у разі відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, повністю визнав свою провину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, офіційно працевлаштований, має декілька хронічних захворювань, висновок органу пробації про високий рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, з урахуванням вищевказаних обставин справи, суд дійшов висновку про призначення покарання з застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України та можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75,76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Охтирського міськрайонного суду від 21.08.2023 року за ч.4 ст.185, ст.69 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Так, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановления вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідного правового висновку дійшла в своїй постанові від 15 лютого 2021 року Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в справі № 760/26543/17 (провадження N 51 - 3600 кмо 20).

На підставі tp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_964/ed_2018_04_24/pravo1/T124651.html?pravo=1#964" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають відшкодуванню на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Накладений в межах кримінального провадження арешт майна скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370, 374-376, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 17000 грн.;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Охтирського міськрайонного суду від 21.08.2023 року, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.185, ст.69 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт та цей вирок кожен виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 514,86 грн. в рахунок відшкодування витрат за проведення експертизи.

Речові докази: мобільний телефон «Oukitel» WР8 PRO, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 , вважати повернутим власнику;

договір надання фінансового кредиту та застави майна № , умови договору про надання фінансового кредиту та застави майна, копію паспорта на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайсуду від 13.09.2021 року на мобільний телефон «Oukitel» WР8 PRO, договір надання фінансового кредиту та застави майна № , умови договору про надання фінансового кредиту та застави майна, копію паспорта на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1