ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників провадження: прокурора: ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_9 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2023року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженої, не працюючої, не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2023року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., з позбавленням права займатися педагогічною діяльністю строком на 1 рік.

Згідно вироку суду, 31.10.2022 року біля 12.00 год. ОСОБА_6 перебувала в приміщенні навчального класу опорного закладу «Довгопільський ліцей» Конятинської територіальної громади по вул. Миколайчука, 33-А в с. Довгопілля Вижницького району Чернівецької області. В той час між ОСОБА_6 та малолітнім ОСОБА_8 раптово виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально каране значення своїх дій, схопила малолітнього за ліве вухо та стиснувши його, стала крутити, а після цього долонею нанесла удар в потилицю. Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинила малолітньому ОСОБА_8 фізичну біль та легкі тілесні ушкодження.

На цей вирок адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в я просив скасувати ЄУНСС 721/461/23 НП 11кп/822/445/23 головуючий у1 інстанції ОСОБА_11

оскаржуване рішення та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_12 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а кримінальне провадження закрити.

На обґрунтування своїх вимог адвокат зазначав, що суд першої інстанції при постановленні вироку допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, суд не взяв до уваги доводи сторони захисту.

Зазначав, що при первинному зверненні потерпілого до сімейного лікаря тому було встановлено діагноз: «садно лівої вушної раковини, забій м`яких тканин лобної частини». Пізніше, під час перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні з 02.11.2022 р. по 16.11.2022 р. в ОКНП Чернівецька обласна клінічна лікарня у нього було констатовано інший діагноз: «Струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма». Вказаний діагноз експертом не було підтверджено. Крім того, під час судових засідань було встановлено, що ОСОБА_8 до дати звернення до сімейного лікаря, а пізніше і в ОКНП Чернівецька обласна клінічна лікарня ніяких ознак, поставлених в обох випадках діагнозів не виявляв, а відвідував всі уроки, в тому числі і фізичного виховання, де і міг отримати виявлені у нього тілесні ушкодження. Ще апелянт зазначав, що, згідно висновку судово-медичної експертизи, виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути в результатів нанесення ударів частинами тіла людини кулаками, взутими ногами та іншими твердими тупими предметами. На думку апелянта, це не відповідає показанням ОСОБА_6 , а також показанням всіх допитаних в судовому засіданні свідків. Адвокат вказував, що зазначений експертом механізм спричинення тілесних ушкоджень може відповідати можливості отримання їх на стадіоні під час гри в футбол чи інших ігор, а також перебування його дома. Ці обставини судом не були досліджені. І їм не дано належної правової оцінки. Зазначав, що допитані в суді свідки показали, що ОСОБА_6 потягнула ОСОБА_8 за вухо, але жоден із свідків не вказав, що обвинувачена нанесла удар потерпілому в ліве вухо. Зазначав, що виявлене у ОСОБА_8 тілесне ушкодження у виді «Садно лівої вушної раковини» суперечить висновку судово-медичного експерта. Вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не доведена поза розумним сумнівом.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_13 , обвинувачену ОСОБА_6 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, законного представника та представника потерпілого, які просили відмовити в задоволенні вимог апелянта, опитавши малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи захисника, колегія суддів вважає, що вимоги апелянта є необґрунтовані і в задоволенні його скарги необхідно відмовити.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, при обставинах, що наведені у вироку суду першої інстанції, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що тілесні ушкодження йому спричинила ОСОБА_6 при обставинах, що наведені в обвинувальному акті.

При проведенні слідчого експерименту потерпілий детально розказав та показав яким чином ОСОБА_6 спричинила йому тілесні ушкодження та як спричиняла фізичну біль. Вказана слідча дія фіксувалась на відеокамеру і таблиця ілюстрації додана до протоколу (а.с.95-100).

З показань обвинуваченої ОСОБА_6 , даних нею в судовому засіданні, вбачається, що вона визнала факт вчинення кримінального проступку за обставин, що викладені в обвинувальному акті, але вважає, що спричинити тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_8 не могла і не мала на меті застосовувати до нього насильство.

При проведенні слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_6 показала як вона потягнула потерпілого ОСОБА_8 за ліве вухо та як нанесла один удар рукою в ділянку голови. Вказана слідча дія фіксувалась на відеокамеру і таблиця ілюстрацій додана до протоколу (а.с.149-150).

З показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що їй обвинувачена говорила про те. що на уроці хімії ОСОБА_8 не реагував на її зауваження і вона вдарила його по потилиці.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала показання, що їй відомо про інцидент 31.10.2022 р. між вчителем ОСОБА_6 і учнем ОСОБА_8 . Останній їй сказав після уроків, що його вдарила ОСОБА_6 . Сама вона бачила подряпину за вухом у потерпілого і те вухо в дитини було червоним. Після 7-го уроку до неї підійшла ОСОБА_6 і сказала, що в неї відбувся конфлікт з учнем ОСОБА_8 і вона вдарила того по потилиці.

Малолітня свідок ОСОБА_16 в суді показала, що 31.10.2022 р. на уроці хімії вчитель ОСОБА_6 вдарила ОСОБА_8 у вухо, а той від цього вдарився головою до парти. Коли останній став плакати і хотів вийти з класу, ОСОБА_6 схопила його за руку щоб він сів на місце. Не пам`ятає, щоб ОСОБА_6 крутила за вухо потерпілого.

Малалітній свідок ОСОБА_17 в суді дав показання, що 31.10.2022 р. був очевидцем того, як вчитель хімії ОСОБА_6 через погану поведінку ОСОБА_8 на уроці вдарила того по потилиці і останній і став плакати.

Малолітня свідок ОСОБА_18 в суді дала показання, що 31.10.2022 р. на уроці хімії вчитель ОСОБА_6 через погану поведінку робила зауваження ОСОБА_8 , але останній не реагував. Бачила, як вчитель підійшла до ОСОБА_8 і потягнула його за одне вухо, але той став ухилятися. Тоді вчителька потягнула ОСОБА_8 за інше вухо, а потім вдарила того по голові, від чого потерпілий вдарився головою до парти.

Малолітня свідок ОСОБА_19 в суді дала показання, що 31.10.2022 р. на уроці хімії вчитель ОСОБА_20 робила зауваження учню ОСОБА_8 , але той не реагував. Потім почула звук удару і побачила вчительку біля ОСОБА_8 . Вона не бачила щоб ОСОБА_6 била ОСОБА_8 чи крутила того за вухо.

Малолітній свідок ОСОБА_21 в суді дав показання, що 31.10.2022 р. на уроці хімії вчитель ОСОБА_6 робила зауваження учнім, але ОСОБА_8 не реагував на них. Тоді вчителька підійшла до ОСОБА_8 , вдарила того а потилицю і крутила за ліве вухо Уроку фізичного виховання того дня в них не було.

Малолітня свідок ОСОБА_22 в суді дала показання, що 31.10.2022 р. на уроці хімії була очевидцем того, як вчителька ОСОБА_6 схопила ОСОБА_8 за вухо через те, що той порушував дисципліну і не реагував на зауваження.

Малолітня свідок ОСОБА_23 в суді дала показання, що 31.10.2022 р. на уроці хімії бачила як вчителька ОСОБА_6 схопила ОСОБА_8 за ліве вухо, підняла його, покрутила і тримала. Після цього вухо у ОСОБА_8 було дуже червоне.

Малолітня свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні дала показання, що 31.10.2022р. була на уроці хімії. Через погану поведінку ОСОБА_8 вчитель ОСОБА_6 робила тому зауваження, але останній на них реагував. Бачила, як вчитель ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_8 . Самого побиття не бачила, але бачила як ОСОБА_8 плакав.

Малолітній свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що 31.10.2022 р. на уроці хімії вчителька ОСОБА_6 робила зауваження ОСОБА_8 через його погану поведінку, але останній на це не реагував. Тоді ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_8 , покрутила того за вухо, а потім вдарила його по голові, від чого той вдарився головою до парти.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні дав показання, що 31.10.2022р. учень ОСОБА_8 був присутнім на уроці фізичного виховання і під час уроку ніяких травмувань не зазнавав та йому про травмування не повідомляв.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №159 від 20.12.2022р. в малолітнього ОСОБА_8 були виявлено тілесні ушкодження у виді садна в ділянці крайньої поверхні лівої вушної раковини, які могли виникнути від дії твердих тупих предметів або ударів об такі, за терміном виникнення можуть відповідати вказаному в обставинах справи, а саме 31.10.2022 р. і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Цілком можливе їх виникнення в результаті нанесення ударів частинами тіла людини кулаками, взутими ногами та іншими твердими тупими предметами.

Як вбачається з висновку комісійної судово-медичної експертизи №012 від 10.03.2022 р., при проведенні первинної судово-медичної експертизи неповнолітнього ОСОБА_8 було виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці верхньої поверхні вушної раковини (0,8 х 0,5 см) Дане тілесне ушкодження виникло від дії твердого тупого предмета, можливо в час, вказаний в фабулі справи, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Комісія експертів не вбачає можливості визначити механізм виникнення ушкодження на тілі неповнолітнього ОСОБА_8 , а також доказово заперечити чи підтвердити гіпотетичний механізм виникнення вищезазначеного ушкодження, вказаний в питанні 5 Постанови про призначення дійсної експертизи, тобто внаслідок удару «в ділянку затилку внаслідок чого ОСОБА_8 вдарився головою об дерев`яну поверхню шкільної парти» (а.с.103-109).

При проведенні слідчого експерименту малолітні свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 на місці події показали із залученням статиста яким чином ОСОБА_6 застосовувала фізичне насильство щодо потерпілого ОСОБА_8 . При проведенні вказаної слідчої вівся відеозапис та була виготовлена таблиця ілюстрацій (а.с.128-145).

Показання потерпілого, обвинуваченої та малолітніх свідків, які були очевидцями вчиненого кримінального правопорушення та допитані в судовому засіданні, повністю узгоджуються між собою, є послідовними і повними. Будь-яких сумнівів щодо правдивості вказаних показань у колегії суддів немає.

Також колегія суддів не вбачає суперечностей між показаннями потерпілого, малолітніх свідків та висновками судово-медичних експертиз щодо механізму утворення тілесних ушкоджень в малолітнього потерпілого, на що вказує захисник в своїй скарзі. Експерти встановили наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 на тілі в місці, де обвинуваченою ОСОБА_6 застосовувалось насильство до малолітнього потерпілого. Експертами також встановлено, що виявлені в потерпілого тілесні ушкодження могли виникнути від ударів твердими тупими предметами, або об удари до таких, в тому числі і від ударів частинами тіла людини. Такий висновок експерта повністю узгоджується з показаннями потерпілого, обвинуваченої та малолітніх свідків, які показали, що ОСОБА_6 схопила ОСОБА_8 за ліве вухо, стискала та крутила його, а потім нанесла тому удар в потилицю.

В суді першої інстанції не було здобуто доказів того, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 міг отримати на уроці фізичного виховання, дома, чи при інших обставинах, як на те вказує захисник в своїй скарзі.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі докази по справі, дав їм аналіз та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки вона умисно заподіяла малолітньому ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно, на підставі ст.55 КК України, застосував до обвинуваченої додаткове покарання у виді заборони займатися педагогічною діяльність строком на один рік, оскільки вона, являючись педагогом, під час уроку умисно вчинила щодо малолітнього учня кримінальне правопорушення, пов`язане із застосуванням насильства.

Оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 відмовити, а вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя