Справа №571/1026/22
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

21 лютого 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубровиця в режимі відеоконференції з ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000089 від 02 травня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

25 серпня 2022 року до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України.

21 лютого 2024 року від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який закінчується 24 лютого 2024 року. В обгрунтування клопотання прокурор вказує на те, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи засудженим 04 червня 2021 року Рокитнівським районним судом Рівненської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисні, корисливі злочини. Вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 31 серпня 2022 року, ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 та частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та йому було призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 5 (років) та 2 (два) місяці без конфіскації майна. Крім того, вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 14 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 та частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України та призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у вигляді позбавлення волі на строк 5 (років) та 2 (два) місяці без конфіскації майна. Також у клопотанні прокурор зазначає, що на даний час ризики, які були наведені під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 не зменшились, і надалі виправдовують обраний йому запобіжний захід. ОСОБА_4 не має джерела постійного доходу, не має утриманців, тобто у нього відсутні сталі соціальні зв`язки і тому розуміючи вказане та те, що за вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки територія Сарненського (Рокитнівського) району Рівненської області є прикордонною та межує з територію Республіки Білорусь. Також, на території України запроваджено воєнний стан через агресію зі сторони російської федерації, а тому ОСОБА_4 може переховуватися на території непідконтрольних Україні частин областей. Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що вищевказані ризики на даний час не зменшилися, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Встановлено, що ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 вересня 2022 року, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 26 грудня 2023 року, обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою до закінчення судового розгляду даного кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, до 24 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, відносяться до кримінальних проступків та тяжких злочинів. Даних, які б свідчили про незадовільний стан його здоров`я та необхідність проведення лікування не встановлено. Даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, а також суд бере до уваги обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, суд враховує загальне положення щодо розумних строків тримання під вартою у таких випадках, які викладено у правовій позиції ЄСПЛ у справі "Харченко проти України", згідно якої розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись у кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливість аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги над особистістю.

Крім того пункт 35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції" передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Тому вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що продовження тримання під вартою в даному випадку може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

При розгляді судом клопотання прокурора, суд враховує також практику Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", де закріплено, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

У справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що прокурором у повній мірі доведено те, що з часу обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, жодна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилась. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення необхідного результату, так, як ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального проступку та тяжкого злочину, а у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, обвинувачений отримає можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою визначається в днях та не може перевищувати 60 днів.

Оскільки вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 14 жовтня 2022 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185 та частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України та засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (років) та 2 (два) місяці без конфіскації майна, яке він відбуває, суд вважає недоцільним визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 331, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до закінчення судового розгляду даного кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 21 квітня 2024 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1