Справа № 405/9330/23
1-в/405/374/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» - ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Кропивницький клопотання засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дібрівка, Новомиргородський район, кіровоградська область, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.09.2009 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2010 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено для відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

05.05.2016 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 395 КК України до 1 місяця арешту;

10.11.2020 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 186, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

по теперішній справі - 21.04.2021 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі.

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, -

встановив:

засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання, просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого ОСОБА_6 та просив його задовольнити.

Прокурор та представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» заперечували проти заміни ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі через те, що засуджений не став на шлях виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого № 177-Ш-21, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України).

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2021 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (а.о.с. 32-35, Т.1 ч. І).

Початок строку покарання 14.01.2021, кінець строку 14.01.2026. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 02 роки 11 місяців 28 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину. На момент розгляду подання залишилося до відбуття 02 роки 03 дні.

Відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого за № 177-Ш-21 в місцях позбавлення волі ОСОБА_6 перебуває з 14.01.2021 року - за час відбування покарання заохочень не мав, допустив 16 (шістнадцять) порушень встановленого порядку відбування покарання, які не погашені та не зняті у встановленому законом порядку (а.п. 3, а.о.с. 66, 74, 92, 99, 106, 114, 126, 135, 142, 150, 168, 176, 190, 197, 205, 218, Т.1 ч. ІІ); в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» перебував з 15.01.2021; з 09.08.2021 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)»; засуджений вважає, що з ним вчинили несправедливо та звинувачує інших в скоєному ним кримінальному правопорушенні, виправдовується з ненавистю до суспільства або окремих людей (груп); не має бажання працювати, до роботи ставиться негативно; підтримує соціальні зв`язки з близькими та рідними, раз на місяць отримує посилки та передачі від батька та сестри; засуджений періодично залучається та бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення установи продовольством; згідно ч.5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 54 години; згідно вироку суду має позов на суму 2287 грн., виконавчих листів до установи не надходило; особа не бере активної участі в діяльності груп, відвідує несистематично; відповідно до оцінки ризику вчиненого повторного кримінального правопорушення засуджений має середній рівень; характеризується негативно (а.п. 2-4).

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_6 не став на шлях виправлення (а.п. 5-8).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однак, клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений протягом всього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання шістнадцять разів порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у виді зберігання заборонених речей та порушення розкладу дня, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді попередження, доган, суворих доган, поміщення до ДІЗО на 7 та 14 діб. При цьому, 2 останніх стягнення не погашені та не зняті у встановленому законом порядку.

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні тяжкі кримінальні правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбув половину строку покарання, призначеного йому судом, за вчинення умисного тяжкого корисливого кримінального правопорушення, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_6 не є послідовним та взірцевим.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень статті 82 КК України, а отже, в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 376, 537, 539, КПК України, суд

постановив:

в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відмовити.

Копію ухвали суду направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для відома та вручення засудженому ОСОБА_8 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9