Справа № 278/5236/23
В И Р О К

Іменем України

07 грудня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и в:

29 вересня 2023 року між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000550.

З угоди вбачається, що 02 вересня 2023 року близько 03 години 00 хвилин під час комендантської години водій ОСОБА_4 керував автомобілем марки "ГАЗ Волга", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", по автодорозі "Житомир-Сквира" поблизу с. Скоморохи Житомирського району та області, де зупинився на узбіччі автодороги. Під час перевірки документів поліцейськими СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які несли службу на службовому автомобілі, було виявлено відсутність у ОСОБА_4 посвідчення водія та наявність ознак алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_4 було запропоновано пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин). Поліцейський ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_4 про те, що відносно останнього буде винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тоді в цей час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел на пропозицію та надання вказаним працівникам поліції неправомірної винагороди у розмірі 1500 грн. з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення вказаних адміністративних правопорушень.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 того ж дня о 3 год. 45 хв., усвідомлюючи, що поліцейські є представниками влади, з метою уникнення адміністративної відповідальності, перебуваючи на передньому сидінні поліцейського службового автомобіля, усно висловив пропозицію поліцейському ОСОБА_7 про надання про надання неправомірної вигоди в розмірі 1500 грн. за нескладання відносно нього адміністративних матеріалів. Продовжуючи реалізовувати цей умисел, ОСОБА_4 поклав поруч із важилем перемикання передач поліцейського службового автомобіля три банкноти номіналом по 500 грн. кожна, надавши тим самим неправомірну вигоду поліцейському за нескладання відносно нього адміністративних матеріалів за вчинені адміністративні правопорушення.

Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК як пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням службового становища, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 1 ст. 369 КК, оскільки він запропонував та надав представнику влади неправомірну вигоду за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК, є корупційним нетяжким злочином; у провадженні не бере участь потерпілий; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.

Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.

Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції ч. 1 ст. 369 КК відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається, оскільки обвинувачений запевнив, що своєчасно сплатить штраф у вказаному розмірі.

Прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речовий доказ - грошові купюри - на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК підлягає спеціальній конфіскації, оскільки вказані гроші призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, а також були предметом умисного кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. У зв`язку з чим арешт, накладений на вказаний речовий доказ, скасуванню не підлягає.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000550 угоду про визнання винуватості від 29 вересня 2023 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень судових витрат на залучення експерта при проведенні судово-технічної експертизи.

До речових доказів - трьох грошових купюр номіналом по 500 грн. (ЕЖ4669150, ХЕ5356624, ЕД4179416) застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1