Справа №203/7145/23
Провадження №1-кс/0203/442/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

-прокурора ОСОБА_3 ;

-підозрюваного ОСОБА_4 ;

-захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, раніше не судимого, маючого середню-технічну освіту, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, гранатометника 1 відділення 2 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ЦОТО Національної гвардії України (військове звання солдат), зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0001870,

у с т а н о в и в:

1. 19 січня 2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із цим клопотанням, у якому зазначив, що 22.11.2023 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, був безпідставно відсутній на службі до 27.11.2023, коли був затриманий біля кордону з Республікою Молдова.

2. 29 листопада 2023 року відносно підозрюваного було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком до 25.01.2024.

3. У клопотанні слідчий просить суд продовжити підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти у межах строку досудового розслідування до 28.02.2024, без визначення застави.

4. Необхідність продовження запобіжного заходу слідчий мотивував продовженням існування ризиків його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого правопорушення, впливу на свідків у кримінальному провадженні.

5. У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі.

6. Підозрюваний, його захисниця у суді проти задоволення клопотання слідчого заперечували.

7. Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисниці, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

8. Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами відкрите кримінальне провадження №0001870, а 28.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України.

9. 29 листопада 2023 року відносно підозрюваного було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком до 25.01.2024.

10. Постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 23.01.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до 28.02.2024.

11. Відповідно до статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

12. Згідно з частиною 3 статті 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

13. Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному слідчий суддя відповідно до статті 178 КПК бере до уваги дані про особу підозрюваного, вагомість наявних доказів, які наведені в клопотанні слідчого, досліджені під час розгляду клопотання і які підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого, у разі доведеності вини підозрюваного, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

14. При цьому слідчий суддя також бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно з яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

15. Такими ознаками на думку слідчого судді продовжують бути тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

16. Відтак зазначені вище обставини дають достатні підстави допускати продовження існування передбачених частиною 1 статті 177 КПК ризиків, які враховувались при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні.

17. Слід також врахувати, що відповідно до правової позиції, викладеної у пункті 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

18. Проте, розглядаючи можливість застосування запобіжного заходу з визначенням застави, слідчий суддя, ураховуючи зазначене вище, відповідно до статті 183 КПК вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

19. Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, а також з метою попередження зазначених вище ризиків вважаю за необхідне задовольнити клопотання слідчого.

20. Твердження захисниці про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК та про можливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

21. Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є особливо тяжким, отже він розуміє тяжкість та строк покарання, яке йому може бути призначене в разі визнання винуватим, а також вагомість доказів підозри проти нього, що може спонукати його до переховування від органу досудового розслідування.

22. Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (пункт 2 частини 1 статті 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 №33977/96).

23. Відомості про особу підозрюваного не спростовують обґрунтовані у клопотанні слідчого та встановлені судом об`єктивно існуючі у цьому провадженні ризики.

24. Керуючись статтями 176 178, 182 184, 193, 194, 196, 197, 199, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 36 днів, тобто до 28 лютого 2024 року, в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1