Справа № 466/9904/23
Провадження № 1-кп/466/1044/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001228 від 23.07.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, солдата у військовій частині НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , на посаді гранатометник 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

23 липня 2023 року приблизно о 20 год. 03 хв. солдат ОСОБА_3 , перебуваючи у Замарстинівському парку, що розташований у Шевченківському районі м.Львова, рухаючись до виходу із парку, що веде до вулиці Миколайчука, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи правила взаємоповаги та засади моральності, що супроводжувалося особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, демонструючи свою зневагу загальноприйнятим нормам моральності, почав агресивно реагувати на відвідувача парку ОСОБА_6 , який попередньо зробив зауваження щодо вигулу собаки у парку, при цьому голосно лаявся, вживаючи нецензурну лексику в сторону потерпілого та один раз вдарив кулаком правої руки в область обличчя потерпілого. В подальшому ОСОБА_3 , слідуючи за потерпілим та його мамою, під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , діючи з хуліганських мотивів, дістав зі свого рюкзака пневматичний пістолет «STI DUTI ONE», калібру 4,5 мм, № НОМЕР_3 , промислового виробництва Тайвань, та прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм та правил поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставляючи себе іншим громадянам, тримаючи у правій руці предмет, ззовні схожий на пістолет, умисно, з хуліганських спонукань, привселюдно при інших відвідувачах парку скерував дуло предмета, схожого на пістолет, на потерпілого ОСОБА_7 , вигукуючи при цьому «Я тебе пристрелю!». Свої хуліганські дії ОСОБА_3 не припиняв, що змусило матір потерпілого ОСОБА_6 зателефонувати на лінію «102». Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Такими діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України - (хуліганство) - грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням предмета, заздалегіть заготовленого для нанесеня тілесних ушкоджень.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся у вчиненому, обставини, викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Зокрема вказав, що того дня з потерпілим ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який викликав у нього обурення та в ході якого він голосно лаявся, вживав нецензурну лексику та витягнув пневматичний пістолет, дуло якого скерував на потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив проводити судове провадження без його участі, свої показання, надані під час досудового розслідування, підтримує та не заперечує проти застосування до ОСОБА_3 покарання, нижчого від нижчої межі санкції статті з урахуванням ст.62 КК України, а саме тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців, будь-яких претензій матеріального характеру не має, адже обвинувачений відшкодував матеріальну і моральну шкоду.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченого та з`ясуванням даних про його особу. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч.4 ст.296 КК України, оскільки такий грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння учасниками судового провадження не оспорюється.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, також враховуються дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, що підтверджується відповіддю КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 24 липня 2023 року за вих.№3744 та довідкою КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» від 26 липня 2023 року за вих.№2455д, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , 2009 р.н. та ОСОБА_9 , 2007 р.н., проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , на посаді гранатометник 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону, обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілому завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має та не заперечує проти застосування до ОСОБА_3 покарання в силу положень ст.69 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування ст.69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання, повинні оцінюватися судом.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування ст. 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленого у Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає до уваги, що в дійсності враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченому ОСОБА_3 , а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому завдану шкоду, проходить військову службу.

З огляду на викладене та враховуючи позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.62 та ст.69 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, яке за своїм видом та мірою буде необхідний й достатнім для виправлення винного та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, судом встановлено, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні 01 жовтня 2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, та йому призначено покарання з урахуванням положень ст.62 КК України у виді одного року тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність злочинів).

З огляду на правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі № 766/39/17, згідно з яким при визначенні остаточного покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_3 остаточного покарання в силу вимог ч.4 ст.70 КК України у виді двох років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування, в розмірі 1912 грн підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання про речові докази вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання в тому числі і про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.

Цивільній позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.62 КК України замінити ОСОБА_3 призначене йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2023 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Строк попереднього ув`язнення з 23.07.2023 по 25.07.2023 зарахувати у строк відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 25 липня 2023 року на майно, вилучене 23 липня 2023 року під час затримання ОСОБА_3 , а саме предмет, ззовні схожий на пістолет, калібру 4,5 мм із маркуванням «STI DUTI ONE» із надписом на зворотній стороні Made in Taiwan ASD та магазин до нього й визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001228 від 23.07.2023 року скасувати.

Речові докази:

- пневматичний пістолет із маркуванням «STI DUTI ONE», калібру 4,5 мм, № НОМЕР_3 , із надписом на зворотній стороні Made in Taiwan ASD та магазин до нього, які знаходяться на зберіганні у СВ ВП№1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області - знищити.

- оптичний носій інформації формату CD-R з відеозаписом з місця події залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, враховуючи, що на території України діє воєнний стан, суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1