Справа № 572/504/23
У Х В А Л А
13 вересня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
у кримінальному провадженні про обвинувачення за ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України,
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Сарненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України.
В судовому засіданні під час розгляду даного провадження по суті захисником заявлено клопотання, яке підтримано обвинуваченим, про зміну обраного судом щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, або на інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування заявленого клопотання сторона захисту посилається на ті обставини, що обвинувачений безпідставно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, оскільки докази в даному кримінальному провадженні мають ознаки фальсифікації, через що обраний відносно нього запобіжний захід не є виправданим.
В судовому засіданні захисник та обвинувачений заявлене клопотання підтримали. Захисник посилається на ті обставини, що сторона захисту вважає такий доказ, як слідчий експеримент, проведений за участю потерпілого, недопустимим доказом, зупинившись на детальному аналізі вказаного доказу.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечила.
Так, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено (на даний час строк цього запобіжного заходу триває до 15 жовтня 2023 року).
При обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом були враховані такі ризики, як можливість незаконного впливу на свідків, а також ймовірність того, що обвинувачений може ухилитись від суду, з урахуванням тяжкості кримінального покарання, що йому інкримінується.
Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Отже, виходячи із наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що метою запобіжного заходу є досягнення певних цілей кримінального провадження (таких як виконання особою процесуальних обов`язків), які не пов`язані із покаранням особи за діяння, що їй інкримінується.
Відтак, при вирішенні питання застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не вирішує питання доведеності вини обвинуваченого, через що не здійснює аналіз доказів.
В даному випадку поняття обґрунтованості підозри, яке враховується судом при обранні запобіжного заходу, не є тотожним поняттю доведеності вини.
При обґрунтуванні заявленого клопотання сторона захисту посилалась виключно на ті обставини, що вважає вину ОСОБА_5 недоведеною, через що, на думку сторони, є усі правові підстави для зміни запобіжного заходу.
Вирішуючи заявлене клопотання суд враховує, що на даний час не припинили існувати ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме : можливість впливати на свідків обвинувачення, які не є допитаними на даний час та можливість переховуватись від суду (з огляду на позицію обвинуваченого, який заперечує та не визнає свою вину за ч.3 ст.286-1 КК України).
Таким чином, суд дійшов висновку, що за наявності ризиків, що були підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та які продовжують існувати на даний час (оскільки сторона захисту не навела мотивів та обставин, за яких вказані прокурором ризики припинили існувати), суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу, обраного судом щодо ОСОБА_5 на більш м`який, немає, а тому клопотання захисника не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год. 30 хв. 15 вересня 2023 року.

Суддя