ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28689/23

Провадження № 11-сс/4820/86/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду

у складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2023 року за № 0000482 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року задоволено клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 та продовжено

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Славута Хмельницької області, зареєстрованому та проживаючому по АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, розлученого, раніше судимого,

підозрюваному у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 29 лютого 2024 року без визначення розміру застави.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим Славутським міським судом Хмельницької області за ст. ст. 263 ч. 1, 309 ч. 1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, на шлях виправлення не став, а навпаки вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності громадян.

Так, 25.08.2023 року починаючи з 07 год. 03 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи в умовах воєнного стану (введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який продовжено до 14 лютого 2024 року), керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, за допомогою мобільного додатку «Viber», з особистого мобільного номеру НОМЕР_1 , надіслав на мобільний номер ОСОБА_11 НОМЕР_2 повідомлення з вимогою передачі йому грошових коштів, в сумі 50 000 гривень, які остання або її донька ОСОБА_12 повинні надати йому в якості повернення неіснуючої надуманої заборгованості. При цьому, ОСОБА_6 у вказаних повідомленнях зауважив ОСОБА_11 та її доньці ОСОБА_12 , що у разі відмови передачі зазначеної суми грошових коштів, він використає той факт, що на даний час правоохоронними органами проводиться досудове розслідування у якому ОСОБА_12 повідомлено про підозру та обрано запобіжний захід у вигляді застави, а саме ОСОБА_6 виступить свідком у вказаному кримінальному провадженні та надасть покази, які стануть підставою для міни запобіжного заходу ОСОБА_12 на тримання її під вартою. Також ОСОБА_6 у своїх повідомленнях зазначив, що розголосить відомості про вищевказаний факт проведення правоохоронними органами досудового розслідування відносно ОСОБА_12 , а саме надасть таку інформацію до шкільного закладу, де навчається її малолітній син, що негативно впливатиме на нього.

Надалі, ОСОБА_6 , в період часу з 25.08.2023 по 06.10.2023 року, використовуючи мобільні додатки «Viber» та «Telegram», з особистого мобільного номеру НОМЕР_1 , неодноразово надсилав на мобільний номер ОСОБА_11 НОМЕР_2 повідомлення, у яких повторно, під надуманим приводом, продовжував вимагати у останньої та її доньки ОСОБА_12 передати йому грошові кошти, в сумі 50 000 гривень, при цьому, висловлював ті ж самі погрози, що й попередньо, а також зазначив, що додатково через соціальну мережу «Facebook» опублікує відомості про досудове розслідування відносно ОСОБА_12 , які остання бажає зберегти в таємниці.

В подальшому, 24.10.2023 року о 15 год. 14 хв. ОСОБА_6 , зустрівши ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на безпідставне заволодіння грошовими коштами потерпілих, повторно висловив останній вимогу передати йому грошові кошти в сумі 50 000 гривень, при цьому пригрозив застосуванням фізичного насильства. Надалі, ОСОБА_13 , з метою переконання серйозності своїх намірів, застосував до ОСОБА_12 фізичне насильство, а саме: наніс удар лівою рукою в область шиї, після чого ще один удар лівою рукою в обличчя. Далі ОСОБА_6 спробував нанести ще один удар правою рукою потерпілій ОСОБА_12 від якого вона захистилася своєю рукою. Впаслідок нанесення вказаних ударів ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_12 травму носа та правої навколо очної ділянки обличчя з зовнішніми тілесними ушкодженнями у вигляді одного підшкірного крововиливу зовнішньої частини верхньої повіки правого ока та 2-х поверхневих саден шкіри: передньої частини правого бічного схилу носа на рівні перенісся, в проекції верхньої частини зовнішнього краю правої очниці, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22.11.2023 року о 16 год. 17 хв. ОСОБА_6 , в черговий раз зустрівши ОСОБА_12 по вул. Івана Сірка, неподалік перехрестя з вул. Богдана Хмельницького, в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, реалізовуючи свої злочинні наміри, направлені на незаконне заволодіння чужим майном, повторно висловив останній вимогу передати йому грошові кошти в сумі 50 000 гривень та надав реквізити банківської картки НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк», при цьому дозволив потерпілій сплатити вказану суму грошових коштів частинами.

В подальшому, 30.11.2023 року близько 11 год. потерпіла ОСОБА_12 перебуваючи по АДРЕСА_2 , виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_6 , діючи під контролем працівників поліції, за допомогою банківського терміналу, перерахувала на банківський рахунок з номером картки НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк», попередньо наданий ОСОБА_6 , грошові кошти, в сумі 10 000 гривень, як частину від поставленої останнім незаконної вимоги.

30 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував всі обставини, визначені ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, соціальні зв`язки підозрюваного, зокрема те, що він неодружений, має на утриманні двоє дітей, раніше судимий, має зареєстроване місце проживання у м. Славута, Шепетівського району Хмельницької області. Окрім того, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а також переховуватись від органу досудового розслідування.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього відповідних обов`язків. Стверджує, що слідчим суддею залишено поза увагою те, що стороною обвинувачення не правильно кваліфіковані дії ОСОБА_6 , оскільки в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, а не ст. 189 КК України. Акцентує увагу, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, допомагає в утриманні батьків похилого віку, наміру ухилятись від органів досудового розслідування та суду не має. Задовольняючи клопотання слідчого, слідчим суддею не обґрунтовано, а прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не надано жодного доказу на їх підтвердження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, слідчого та думку прокурора, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Згідно ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , і дав їм належну оцінку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке є тяжким.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке визначається високим ступенем небезпечності для суспільства та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше судимий.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини у провадженні, об`єктивно оцінив особу ОСОБА_6 , наявність відповідних ризиків і обґрунтовано прийняв рішення про його ізоляцію від суспільства.

Враховуючи вищенаведене, підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, немає.

Ставлячи питання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу, ні підозрюваний, ні його захисник, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів органами досудового розслідування та слідчим суддею не навели.

Доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків / потерпілу та не надано доказів на їх підтвердження, апеляційний суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується не на припущеннях, а на реальних фактичних даних, наведених у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики, відповідно до ст. 177 КПК України, доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Посилання апеляційної скарги на те, що слідчий суддя та прокурор не обґрунтували неможливість обрання менш суворого запобіжного заходу, не заслуговують на увагу суду, оскільки спростовуються змістом самого клопотання та оскаржуваної ухвали. Так, колегією суддів під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді було досліджено обставини провадження, та не встановлено підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, утримання батьків похилого віку, а також відсутність намірів переховування від слідства та суду, не є визначальними обставинами, які б стали підставою для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі повинні враховуватись у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України та ризиками, визначеними ст. 177 КПК України.

Обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень у провадженні.

Підлягають відхиленню твердження захисника щодо правової оцінки дій ОСОБА_6 , оцінки доказів, матеріалів та фактичних обставин провадження, оскільки колегія суддів на даній стадії процесу не вправі заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді провадження по суті і на вирішенні яких наголошує захисник.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2024 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 29 лютого 2024 року без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3