Справа №585/3809/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/16/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Левченки Роменського району Сумської області, без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 19 квітня 2019 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області відносно ОСОБА_8 , в якій вона просила скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2019 року остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Визначено до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 запобіжний захід не обирати і строк відбування покарання рахувати з 19 квітня 2019 року, зарахувавши у строк покарання період попереднього ув`язнення з 19 квітня 2019 року до дня набрання чинності даним вироком включно, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказувала, що суд ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_8 допустив однобічність та неповноту судового розгляду.

На думку захисника, протокол обшуку за місцем колишнього мешкання ОСОБА_8 не може вважатись допустимим доказом, оскільки обшук був проведений 11 вересня 2017 року, а ухвала про надання дозволу на обшук була надана 12 вересня 2017 року, при цьому в органів досудового розслідування не було законних підстав для проведення невідкладного обшуку, і ухвала слідчого судді не має обґрунтованих мотивів з цього приводу.

Звертала увагу захисник й на те, що всі наступні докази обвинувачення ОСОБА_8 були отримані на підставі незаконно проведеного обшуку, а тому вони також не можуть вважатись належними та допустимими.

Вказувала захисник й на те, що свідок ОСОБА_9 у своїх показах пояснив, що коли він підійшов до місця подій, то патрони були уже у руках ОСОБА_8 , що суттєво відрізняється від даних зафіксованих у протоколі.

Захисник наголошувала й на порушення права на захист ОСОБА_8 під час проведення слідчої дії, оскільки ОСОБА_8 перебуває на обліку у лікаря нарколога, а під час проведення обшуку не був залучений захисник.

Зазначала про те, що ОСОБА_8 не проживав за адресою де проводився обшук, а земельна ділянка де були виявлені патрони не має огорожі і має вільний доступ для сторонніх осіб.

Як встановлено судом першої інстанції, у квітні 2017 року, більш точної дати в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_8 збираючи гриби йшов у бік с. Ярмолинці Роменського р. Сумської обл., до місця де раніше розташовувалися частини ЗСУ. У ході пошуку грибів ОСОБА_8 виявив ганчірку, в якій знаходилися набої різного калібру. Усвідомлюючи, що знайдені патрони можуть бути бойовими припасами, обіг яких може здійснюватися виключно на підставах передбачених законом дозволів, ОСОБА_8 забрав знайдені ним патрони та переніс до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де закопав їх біля колодязя.

11 вересня 2017 року, о 20-45 год. в господарстві по АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_8 , було проведено санкціонований обшук. У ході проведення

обшуку ОСОБА_8 добровільно видав 56 предметів, зовні схожих на патрони зі слідами корозії.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 19/199/6-3/3Не, від 5 жовтня 2017 року, серед наданих на експертизу патронів, які вилучені 11 вересня 2017 року в ході проведення обшуку на території АДРЕСА_2 , 5,45 мм проміжних патронів придатні для стрільби. Надані патрони виготовлені промисловим способом.

Розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на вирок суду було проведено без участі, як обвинуваченого, так і самого апелянта - адвоката ОСОБА_7 , виходячи з таких обставин.

Як вбачається з матеріалів справи до Сумського апеляційного суду вона надійшла 08.01.2020 (а.с. 12 т.2) та апеляційний розгляд в провадженні призначався на: 31.03.2020, 26.06.2020, 22.09.2020, 14.12.2020, 15.03.2021, 23.06.2021, 08.12.2021, 28.04.2022, 13.09.2022, 06.02.2023, 15.06.2023, 05.10.2023, 05.02.2024 тобто 13 раз.

Також з матеріалів справи слідує, що із заявами про відкладення судового засідання на іншу дату, з різних на те причин, захисник ОСОБА_7 зверталася 3 рази: 31.03.2020 (а.с. 24 т.2), 14.12.2020 (а.с. 42 т.2), 28.04.2022 (а.с. 91 т.2).

Крім цього, 05.10.2023 року захисник ОСОБА_7 подала до Сумського апеляційного суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності (а.с.120 т.2).

Також, звертає увагу на себе і той факт, що будучи обізнаним, про перебування в Сумському апеляційному суді кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , її підзахисний - обвинувачений ОСОБА_8 поштову кореспонденцію Сумського апеляційного суду здебільшого не отримував і вона поверталась без вручення її адресату.

Аналізуючи встановлені обставини, колегія суддів звертає увагу на ст. 28 КПК України відповідно до якої під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Також, слід звернути увагу і на ККС ВС, який виділяв різні за своєю суттю та змістом прояви зловживання процесуальними правами, в тому числі до таких відносив: неявку учасників кримінального провадження на судові засідання (постанова ККС ВС від 24.09.2020 року у справі № 755/10138/16-к) та неотримання повідомлень, що надсилалися на вказану особою адресу і відсутність зацікавлення станом розгляду справи (ухвала ККС ВС від 30.05.2018 року у справі № 676/7346/15-к).

Виходячи з викладеного, враховуючи термін перебування кримінального провадження в Сумському апеляційному суді на розгляді з 08.01.2020, кількість судових засідань, в які справа призначалась до розгляду - 13, кількість заяв захисника про відкладення цих засідань на іншу дату та неявок обвинуваченого і захисника в судове засідання, зважаючи на те, що питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не ставиться, виходячи з того, що безпосередній апелянт - захисник ОСОБА_7 про дату, час і місце судового розгляду кримінального провадження на 05.02.2024 повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про вручення їй поштового відправлення, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність обвинуваченого і його захисника, що узгоджується з ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження (ч. 7 ст. 284 КПК України).

Відповідно до відповіді Центрального відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції наявний актовий запис № 97 про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 28.01.2022 Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Апеляційним судом здійснювалися заходи щодо з`ясування необхідності продовження провадження стосовно померлого ОСОБА_8 , щодо можливості реабілітації, проте заяв про продовження кримінального провадження з метою його реабілітації не надходило.

Із ухвали об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 квітня 2021 року вбачається, що під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненні злочину після її смерті. Така процедура передбачає звернення членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою до суду, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що після смерті ОСОБА_8 ні близькі родичі, ні члени його сім`ї не зверталися із заявами про розгляд кримінального провадження стосовно нього у зв`язку з необхідністю його реабілітації, а тому підстави для продовження апеляційного розгляду з метою реабілітації померлого відсутні.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання.

Тому на стадіях досудового розслідування, а також провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, коли винуватість чи невинуватість особи ще не встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, закриття кримінального провадження, у тому числі поєднане із скасуванням обвинувального вироку чи ухвали суду першої інстанції на стадії апеляційного перегляду, є цілком розумною вимогою законодавства.

Зазначене узгоджується із висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладений у постанові від 16 січня 2019 року у справі №761/33482/16-к.

Згідно ст.417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи, що підстав для реабілітації обвинуваченого ОСОБА_8 немає, кримінальне провадження в суді апеляційної інстанції по суті не розглядалось і доводи апеляційної скарги не перевірялись, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого підлягає задоволенню, вирок необхідно скасувати, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.284, 404, 407, 417 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4