Справа №639/673/24
Провадження №1-кп/639/235/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №639/673/24 (в ЄРДР №0000013 від 09.01.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого - 07 липня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 06.01.2024 приблизно о 04 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_4 ».

Саме в той час у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел, спрямований на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, поєднаного з особливою зухвалістю.

Реалізуючи малозначний привід, а саме відмову ОСОБА_5 , яка на той час знаходилась в середині магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 в продажу алкогольного напою в комендантську годину, ОСОБА_3 , перебуваючи на сходах вищезазначеного продуктового магазину, тобто перебуваючи у громадському місці, діючи в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що на території міста Харкова введено комендантську годину з 23.00 години до 05 години наступного дня, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, розуміючи, що він знаходиться в громадському місті, поблизу якого розташовані багатоповерхові житлові будинки та розуміючи, що він порушує нічний спокій громадян, які прокинулись від значного галасу, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок та існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, бажаючи протиставити себе суспільству та прагнучи самоутвердитись за рахунок нічого не підозрюючої ОСОБА_5 , почав кричати на її адресу нецензурною лексикою. Надалі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, в умовах воєнного стану, в комендантську годину, знаходячись на сходах магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_3, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян які знаходилися поблизу, ігноруючи дотримання правил поведінки у суспільному житті, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, продовжив викрикувати в адресу ОСОБА_5 , принизливі образи, супроводжуючи їх ненормативною лексикою та знаходячись на сходах вищевказаного магазину, зі значною силою, почергово, діючи з особливою зухвалістю, наніс декілька ударів кулаком своєї руки, по скляній кватирці метало - пластикової двері, чим розбив склопакет.

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, ігноруючи законні вимоги ОСОБА_5 та достовірно знаючи, що він знаходиться в громадському місті, поблизу якого розташовані багатоповерхові житлові будинки, та розуміючи, що він протягом тривалого часу порушує нічний спокій громадян, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, проявляючи особливу зухвалість, спрямовану на грубе порушення громадського порядку та спокій громадян, які в нічний час доби прокинулись від неправомірних дій ОСОБА_3 , який перебував поблизу магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_3, продовжив кричати (викрикувати) в адресу ОСОБА_5 , нецензурною лексикою.

Тим самим, ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яке виразилось у пошкодженні метало - пластикової двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_4 » та спричиненні матеріальної шкоди ОСОБА_4 на суму 2500,00 грн., (дві тисячі п`ятсот грн.).

В подальшому, протиправні дії ОСОБА_3 , спрямовані на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, які тривали приблизно 15-20 хвилин, були припинені співробітниками «Охорони та безпеки» та працівниками поліції, виклик яких здійснила ОСОБА_5 .

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку, скоєного ОСОБА_3 ,передбачена ч. 1 ст. 296 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з клопотанням прокурора ОСОБА_9 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за обставин наведених вище, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту додано аналогічну заяву потерпілої ОСОБА_4 ..

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений, дітей або інших непрацездатних осіб на утриманні не має; працездатний, але офіційно не працевлаштований; раніше судимий; має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченою п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; кількість епізодів кримінально протиправної діяльності; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки; особу винного; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість виконання обвинуваченим покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, адже ОСОБА_3 не має постійного місця роботи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_3 в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, яке буде необхідним і достатнім.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений 07 липня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки, а кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, скоїв після ухвалення зазначеного вироку та до повного відбуття відповідного покарання, суд призначає остаточне покарання ОСОБА_3 керуючись ст. 71 КК України - до призначеного за цим вироком покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання, з його переведенням в більш суворий вид покарання - позбавлення волі, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України, зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.07.2021, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання.

Процесуальні витрати в сумі 700,00 грн. (сімсот грн. 00 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 64).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суду м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1