С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/1298/24
В справі 760/1529/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

22 січня 2024 року

слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000123 внесеного до ЄРДР 24.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000123, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.01.2023, в межах якого ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Своє клопотання обгрунтовує наступним.

Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів РФ «Про використання Збройних Сил Російської Федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48-СФ за результатами звернення Президента РФ, виходячи з інтересів безпеки життя громадян РФ, особового складу військового контингенту ЗС РФ, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду Президенту РФ на використання ЗС РФ на території України.

06 березня 2014 року Верховною Радою АР Крим прийнята Постанова «Про проведення загальнокримського референдуму». Указом Президента України від № 261/2014 від 07 березня 2014 року дія цієї Постанови Верховної Ради АР Крим була зупинена, а сама вона рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2014 від 14 березня 2014 року визнана неконституційною.

11 березня 2014 року Постановою Верховної Ради АР Крим прийнята «Декларація», якою проголошено АР Крим «суверенною державою» - «Республікою Крим». Указом Президента України від 14 березня 2014 року № 296/2014 дія цієї Постанови Верховної Ради АР Крим була зупинена, а сама вона рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2014 від 20 березня 2014 року визнана неконституційною.

Постановою Верховної Ради України від 15 березня 2014 року № 891-VII Верховна Рада АР Крим була розпущена.

17 березня 2014 року представники розпущеної «Верховної Ради АР Крим» прийняли Постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», за якою створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим», а також Постанову 1748-6/14 «Про правонаступництво Республіки Крим», за якою вищим органом влади «Республіки Крим» є «Державна рада Республіки Крим».

18 березня 2014 року «Державна рада Республіки Крим» підписала «Договір» між РФ та «Республікою Крим» про прийняття до РФ «Республіки Крим» та утворення у складі РФ нових суб`єктів, який вже 19 березня рішенням Конституційного Суду РФ визнаний таким, що відповідає Конституції РФ, 20 березня 2014 року його ратифікувала більшістю голосів Держдума РФ, а 21 березня 2014 року - Рада Федерації Федеральних Зборів РФ, відтак цей «Договір» набрав чинності 21 березня 2014 року.

21 березня 2014 року прийнятий Закон РФ № 6-ФКЗ (т. 4 а. 175-214), яким прийнято до РФ «Республіку Крим» та утворені в складі РФ нові суб`єкти. «Республіка Крим» вважається прийнятою до РФ з дати підписання «Договору» (ст. 1 Закону РФ № 6-ФКЗ).

11 квітня 2014 року «Державна рада Республіки Крим» прийняла «Конституцію Республіки Крим» як суб`єкта РФ.

На далі, продовжуючи підривну діяльність проти України, РФ утворила на окупованій території України в АР Крим федеральні органи державної влади РФ, правоохоронні органи та органи судової системи, місцевого самоврядування, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над цією територією.

Верховною Радою України 15 квітня 2014 року прийнято Закон України № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII), за яким перебування підрозділів ЗС РФ на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію АР Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку РФ.

Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН «Територіальна цілісність України» від 27 березня 2014 року № 68/262, «референдум», проведений в АР Крим 16 березня 2014 року, визнано таким, що не має законної сили і не може бути основою для зміни статусу АР Крим.

Реакцією на такі дії Російської Федерації, стало прийняття Верховною Радою України 21 квітня 2015 року постанови № 337-VIІI «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку РФ на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.

Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19 грудня 2016 року № 71/205 та від 19 грудня 2017 року № 72/190, «Проблема мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, Україна, районів Чорного та Азовського морів» від 17 грудня 2018 року, «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22 грудня 2018 року послідовно засуджено тимчасову окупацію з боку РФ внаслідок військової агресії частини території України - АР Крим - підтверджено невизнання її анексії.

Також представниками влади і ЗС РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на решті території держави.

Так, вказаними особами організовувалися та проводилися у березні - квітні 2014 року антиурядові протестні акції, найбільш масові з яких - у Луганській, Донецькій, Харківській, Дніпропетровській, Запорізькій, Миколаївській, Херсонській та Одеській областях. Основою їх метою було поширення сепаратистських проросійських гасел та здійснення силового захоплення адміністративних будівель органів державної влади для послідуючої організації незаконних референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

З метою гарантованого досягнення указаних цілей та створення видимості того, що в Україні триває внутрішній конфлікт, представники влади та ЗС РФ вирішили створити на її території терористичні організації, які поряд із основною функцією - здійснення терористичної діяльності, повинні створити враження діяльності в межах Донецької та Луганської областей опозиційних сил, які нібито від імені та за цілковитої підтримки місцевого населення відстоюють їх право на самовизначення та незалежність, що прямо суперечить Конституції України та нормам міжнародного права.

Так, під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади та ЗС РФ, 7 квітня 2014 року на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року на території Луганської області України - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»), у складі яких утворені НЗФ.

Контроль та координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та ЗС РФ.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів - здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, загрозу заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, «ДНР» та «ЛНР» є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичними організаціями.

Указана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій; а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Так, на учасників силового блоку терористичної організації «ЛНР» покладаються наступні обов`язки:

-систематична організація та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України у особі представників сил АТО, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

-створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності;

-вербування нових учасників до складу силового блоку терористичних організацій «ЛНР» та, організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями;

-захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

-вчинення терористичних актів та диверсій на інший території України;

-захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО та забезпечення власної злочинної діяльності;

-викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

-силова підтримка учасників політичного блоку незаконних утворень «ЛНР», захоплення, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

-організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

Водночас на учасників політичного блоку терористичної організації «ЛНР» покладаються обов`язки:

-створення так званих «органів державної влади «ЛНР» та організація їх діяльності;

-видача документів, які мають ознаки нормативно-правових актів, від імені нелегітимних «органів державної влади «ЛНР»;

-організація та проведення незаконних референдуму та виборів на територіях, підконтрольних «ЛНР»;

-проведення агітаційної роботи серед населення Донецької області щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

-організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

-налагодження взаємодії між лідерами «ЛНР», представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

-налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам АТО;

-налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ЛНР», дискредитації діяльності органів державної влади України і осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

-надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ЛНР» та для забезпечення їх протиправної діяльності;

-забезпечення учасників «ЛНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.

Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є силова зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

7 квітня 2014 року, за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі - АТО).

13 квітня 2014 року, через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України, виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14 квітня 2014 року № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну АТО із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Визнання Верховною Радою України «ДНР» і «ЛНР» терористичними організаціями, як і численні злочини вчинені їх представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму», схваленій постановою Верховної Ради України від 22 липня 2014 року № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року №106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ДНР» і «ЛНР» до терористичних організацій, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників терористичної організації.

Керівники терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР» за сприяння та координації представників влади РФ провели фіктивні референдуми про відокремлення Донецької і Луганської областей від України та проголошення їх незалежними «державами».

НЗФ терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР», іррегулярні збройні формування РФ та військовослужбовці ЗС РФ чинять збройний опір Україні у відновленні територіальної цілісності та забезпеченні правопорядку. При цьому, учасники політичного блоку вказаних терористичних організацій, за підтримки та сприяння представників влади РФ під виглядом органів державної влади, створили окупаційні адміністрації РФ, які забезпечують подальшу окупацію та здійснюють управління вказаними територіями на місцевому рівні.

З огляду на викладене, між державами РФ та Україна з 20 лютого 2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія РФ розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів ЗС та інших силових відомств РФ, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності «ДНР» та «ЛНР», РФ чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань РФ, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони РФ, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам РФ, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні РФ самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Всупереч вказаним вище нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ, діючи спільно з керівництвом так званих «ДНР», «ЛНР», а також іншими невстановленими на цей час досудовим розслідуванням представниками влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 9 грудня 1981 року № 36/103, від 6 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивні воєнні дії проти України.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому Збройними силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Слідчий зазначає, що у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше серпня 2020 року у громадянина України ОСОБА_5 , який достовірно знав, що з 11 травня 2014 року підрозділами збройних сил РФ та інших військових формувань РФ здійснено незаконну окупацію частини території Луганської області та в подальшому створено незаконні органи влади «ЛНР», розуміючи, що вказаними незаконними діями представників збройних сил РФ та створених на тимчасово окупованій території Луганської області органів влади «ЛНР» вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, з корисливих та політичних мотивів виник злочинний умисел, направлений на пособництво у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором РФ, незаконними органами влади так званого псевдодержавного утворення «ЛНР», створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором РФ, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора ОСОБА_5 реалізував шляхом сприяння у вчиненні кримінального правопорушення іншими співучасниками громадянами України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме усуненням перешкод під час здійснення фінансових операцій щодо оплати грошових коштів за придбання товару господарськими підприємствами, які знаходяться на тимчасово окупованій території Луганської області та провадять господарську діяльність, а також сприяв приховуванню кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, як зазначає слідчий, але не пізніше 2015 року, у невстановленому місці громадянин України ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з громадянином України ОСОБА_8 , спільно з якими розробив план спільних злочинних дій, які полягали в організації та провадженні господарської діяльності, пов`язаної із закупівлею та подальшою реалізацією (збутом) продукції у вигляді автомобільних дисків, гумових покришок та шин, а також акумуляторів на тимчасово окупованій території Луганської області України.

В подальшому, реалізуючи раніше узгоджений план злочинних дій, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до законодавства псевдодержавного утворення «ЛНР» зареєстрували у встановленому незаконними органами влади «ЛНР» порядку господарські підприємства ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469).

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у незаконному органі влади «ЛНР» так званому «Департаменті державної реєстрації Міністерства юстиції Луганської народної республіки» 19.02.2015 зареєстровано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Лугашина» та отримано свідоцтво № 11-0000405/2015 «Про державну реєстрацію юридичної особи».

Також, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 19.11.2018 у незаконному органі влади «ЛНР» так званій «Міжрайонній інспекції федеральної податкової служби №1 по Луганській народній республіці» зареєстровано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім» Лугашина» та отримано свідоцтво № 11-0003741/2018 «Про державну реєстрацію юридичної особи».

Крім того, 28.04.2022 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у незаконному органі влади «ЛНР» так званому «відділі державної реєстрації юридичних осіб - підприємців Луганського міського управління юстиції міністерства юстиції Луганської народної республіки» зареєстровано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Автошина» та отримано свідоцтво № 11-0004346/2022 «Про державну реєстрацію юридичної особи».

В подальшому, на виконання раніше досягнутої домовленості, у 2015 році (точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_8 призначено на посаду директора ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050).

Відповідно до розробленого плану злочинних дій на ОСОБА_7 , як засновника ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469) покладається загальне керівництво діяльністю вказаних господарських підприємств та координація дій всіх співучасників.

У свою чергу до обов`язків ОСОБА_8 входить організація виконання вказівок ОСОБА_7 та забезпечення здійснення діяльності вказаних суб`єктів господарювання на тимчасово окупованій території Луганської області у взаємодії з державою-агресором РФ, незаконними органами влади та окупаційною адміністрацією «ЛНР», безпосередня реалізація продукції, оброблення та формування замовлень, ведення господарсько-фінансової звітності підприємств, підписання укладених угод.

Разом з цим, як вказує слідчий, на виконання спільного злочинного умислу направленого на співпрацю з державою-агресором та незаконними органами влади «ЛНР» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 налагодили стійкі робочі та ідеологічні зв`язки з представниками незаконних органів влади та місцевої окупаційної адміністрації та досягнули з ними домовленостей, щодо постачання продукції до вказаних відомств, забезпечивши тим самим безперервну та безперешкодну діяльність ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина» та ТОВ «Автошина» на тимчасово окупованій території Луганської області.

Так, між ТОВ «Лугашина» в особі директора ОСОБА_8 та так званим «міністерством державної безпеки» «ЛНР» в особі «заступника міністра» укладено договори про поставки товару на території «ЛНР»: договір № 22/06/17 від 22.06.2017 між ТОВ «Лугашина» та «Міністерством державної безпеки» «ЛНР» на поставку товару: автомобільні шини та акумулятори на суму 72760 російських рублів 00 копійок; договір № 11/02/19-1 від 11.02.2019 між ТОВ «Лугашина» та «Міністерством державної безпеки» «ЛНР» на поставку товару: автомобільні акумулятори на суму 2 652 російських рублів 00 копійок; договір № 31 (або 81) від 14.06.2021 між ТОВ «Лугашина» та «Міністерством державної безпеки» «ЛНР» на поставку товару: автомобільні шини на суму 16240 російських рублів 00 копійок.

У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будучи обізнаними про те, що 30 вересня 2022 року законодавчими органами РФ до складу Російської Федерації включено території Донецької, Луганської, Херсонської і Запорізької областей і розуміючи, що для подальшого ведення господарської діяльності на території Луганської області необхідно перереєструвати підприємства за законодавством Російської Федерації, прийняли рішення про подання документів для реєстрації ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469) у єдиному державному реєстрі юридичних осіб - «ЄГРЮЛ».

Продовжуючи реалізацію злочинного наміру, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , діючи умисно у невстановлені час та місці але не пізніше 29.11.2022 подали документи до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Луганської області так званої «Міжрайонної інспекції федеральної податкової служби № 1 по Луганській народній республіці» для реєстрації ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 61104050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469) у єдиному державному реєстрі юридичних осіб РФ - «ЄГРЮЛ».

В подальшому, на підставі поданих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 документів незаконним органом влади, створеним на тимчасово окупованій території Луганської області, так званою «Міжрайонною інспекцією федеральної податкової служби № 1 по Луганській народній республіці», 29.11.2022 здійснено перереєстрацію підприємства ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (реєстраційний номер 61137411) та присвоєно новий індивідуальний податковий номер - , та основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654.

25.01.2023 «Міжрайонною інспекцією федеральної податкової служби № 1 по Луганській народній республіці» здійснено перереєстрацію підприємства ТОВ «Лугашина» (реєстраційний номер 6) та присвоєно новий індивідуальний податковий номер - , та основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050.

01.02.2023 «Міжрайонною інспекцією федеральної податкової служби №1 по Луганській народній республіці» здійснено перереєстрацію підприємства ТОВ «Автошина» (реєстраційний номер 61143469) та присвоєно новий індивідуальний податковий номер - , та основний держаний реєстраційний номер юридичної особи - 245.

Основними видами діяльності вказаних підприємств зазначені: оптова торгівля автомобільними деталями, вузлами та засобами.

Таким чином, як зазначає слідчий, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 легалізували діяльність підприємств ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654), ТОВ «Автошина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 245), для провадження господарської діяльності на тимчасово окупованій території Луганської області відповідно до законодавства держави-агресора РФ.

В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 25.01.2023 року продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою продовження господарської діяльності ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), досягли попередньої змови з громадянином України ОСОБА_9 , про призначення останнього на посаду директора ТОВ «Лугашина».

В свою чергу ОСОБА_9 , усвідомлюючи факт здійснення відкритої збройної агресії РФ проти України, а також те, що товариство ТОВ «Лугашина» 050) провадить господарську діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також те, що вказані дії є незаконними, оскільки вчиняються всупереч чинного законодавства України, надав свою добровільну згоду на призначення на посаду директора ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050).

Продовжуючи реалізацію спільного між співучасниками умислу, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора ОСОБА_9 в період часу з 25.01.2023 по липень 2023 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на посаді директора ТОВ «Лугашина» 050), будучи фактичним керівником вказаного підприємства, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись на тимчасово окупованій території Луганської області, на виконання вказівок ОСОБА_7 здійснював адміністративно-господарські функції, пов`язані з управлінням ТОВ «Лугашина», забезпечував фінансово-господарську діяльність підприємства, взаємодію з представниками незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території Луганської області, безпосередню реалізацію продукції, оброблення та формування замовлень, ведення звітності, укладання та підписання угод, закупівлю товару та його доставку до місця реалізації, облаштування та підтримання належного стану торгових приміщень підприємств, а також займався пошуком джерел збуту продукції.

У свою чергу ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у період часу не раніше 2015 року по липень 2023 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) знаходячись на окупованій території Луганської області у м. Луганськ, фактично здійснював контроль за діяльністю ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654), ТОВ «Автошина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 245), отримував фінансові прибутки від їх діяльності, розподіляв частини прибутків між співучасниками, надавав вказівки співучасникам та усував перешкоди у фінансово-господарській діяльності зазначених товариств, сприяв в організації безпосереднього узгодження питань укладання господарських угод, а також контролював їх фактичне виконання, безпосередньо контактував з представниками незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території Луганської області з приводу діяльності підконтрольних йому підприємств.

В подальшому, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше серпня 2020 року продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через неможливість міжнародних переказів на тимчасово окупованій території «ЛНР», з метою продовження господарської діяльності ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654), ТОВ «Автошина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 245) та усунення перешкод при здійсненні міжнародних переказів грошових коштів за оплату постачання товарів від іноземних компаній, а також приховування вчинюваного ними кримінального правопорушення, досягли попередньої змови з громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про усунення ним перешкод під час здійснення міжнародних переказів грошових коштів за оплату товарів, замовлених підприємствами ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» у іноземних компаній, а також приховування фактів проведених фінансових операцій.

В свою чергу ОСОБА_5 , усвідомлюючи факт здійснення відкритої збройної агресії РФ проти України, а також те, що товариства ТОВ «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 050), ТОВ «Торговий дім «Лугашина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 654), ТОВ «Автошина» (основний державний реєстраційний номер юридичної особи - 245), провадять господарську діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також те, що вказані дії є незаконними, оскільки вчиняються всупереч чинного законодавства України, надав свою добровільну згоду на сприяння вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, шляхом усунення перешкод під час здійснення міжнародних переказів грошових коштів за оплату товарів, замовлених підприємствами ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» з метою уникнення запроваджених санкцій щодо заборони постачання будь-якої продукції на тимчасово окуповану територію України та здійснення міжнародних переказів, а також на сприяння приховуванню кримінального правопорушення шляхом приховування фактів проведених фінансових операцій з іноземними компаніями.

При цьому, як стверджує слідчий, ОСОБА_5 розумів, що провадження господарської діяльності ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» можливе лише у взаємодії з державою-агресором та її представниками, а також незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також те, що вказані дії є незаконними, оскільки вчиняються всупереч чинного законодавства України.

Крім цього ОСОБА_5 був обізнаний про те, що наслідком здійснення вказаної господарської діяльності може бути постачання підприємствами ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» автомобільної продукції незаконним органам влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора, яка серед іншого, може використовуватись державою-агресором як конструктивний елемент автомобільної техніки, що застосовується в оборонно-промисловому комплексі рф при веденні агресивної війни проти України.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на пособництво ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у період часу не раніше серпня 2020 року по липень 2023 року (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись на території м. Києва, з метою приховання слідів злочину із залученням компаній резидентів та нерезидентів, в тому числі «офшорів», забезпечував безперешкодне здійснення фінансових операцій щодо оплати грошових коштів за придбання ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина» товарів у іноземних компаній.

Так, 16 жовтня 2020 року об 09 годині 57 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванні місці, за допомогою невстановленого електронного пристрою у програмному додатку для обміну повідомленнями «Telegram», від невстановленої під час досудового розслідування особи, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 , отримав повідомлення з вкладенням інвойсу № від 27.08.2020 року на оплату товару на суму 32 696, 02 євро за товар, відправником якого є іноземна компанія «HANKOOK TIRE & TECHNOLOGY CO.LTD», а отримувачем зазначено ТОВ «Лугашина», адреса: Україна, м. Луганськ, 91011, вул. Оборонна.

В свою чергу ОСОБА_5 , діючи на виконання раніше досягнутих з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 домовленостей, спрямованих на реалізацію спільного між співучасниками умислу, з метою уникнення запроваджених санкцій щодо заборони постачання будь-якої продукції на тимчасово окуповану територію України та здійснення міжнародних переказів на тимчасово окупованій території Луганської області, в період часу з 09 годині 57 хвилин 16.10.2020 по 19.10.2020, за невстановлених під час досудового розслідування обставин та в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, здійснив міжнародний грошовий переказ по оплаті вказаного інвойсу та в підтвердження здійснення фінансової операції по оплаті товару надіслав невстановленій особі, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 квитанцію іноземної банківської установи «Bank Polski» від 19.10.2020 про здійснення оплати за надісланим інвойсом.

Крім цього, 14 квітня 2021 року об 11 годині 22 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванні місці, за допомогою невстановленого електронного пристрою у програмному додатку для обміну повідомленнями «Telegram», від невстановленої під час досудового розслідування особи, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 , отримав повідомлення з вкладенням інвойсу № 65339 від 13.04.2021 року на оплату товару на суму 220 231, 06 доларів США за товар, відправником якого є іноземна компанія «Petlas Lastic San. Ve Tic. A.S.», а отримувачем зазначено ТОВ «Лугашина», адреса: Україна, м. Луганськ, вул. Оборонна.

В свою чергу ОСОБА_5 , діючи на виконання раніше досягнутих з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 домовленостей, спрямованих на реалізацію спільного між співучасниками умислу, з метою уникнення запроваджених санкцій щодо заборони постачання будь-якої продукції на тимчасово окуповану територію України та здійснення міжнародних переказів на тимчасово окупованій території Луганської області, 14 квітня 2021 року в період часу з 11 години 22 хвилини до 17 години 16 хвилин, за невстановлених під час досудового розслідування обставин та в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, здійснив міжнародний грошовий переказ по оплаті вказаного інвойсу та в підтвердження здійснення фінансової операції по оплаті товару надіслав невстановленій особі, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_1 квитанцію банку «USbank» від 14.04.2021 про здійснення оплати за надісланим інвойсом.

Крім цього, 15 липня 2022 року об 13 годині 57 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванні місці, за допомогою невстановленого електронного пристрою у програмному додатку для обміну повідомленнями «Telegram», від невстановленої під час досудового розслідування особи, яка використовувала аккаунт під нік-неймом - « ОСОБА_10 », отримав повідомлення з вкладенням інвойсу № 6 від 12.07.2022 року на оплату товару на суму 412476,69 доларів США за товар, відправником якого є іноземна компанія «Triangle Tyre CO., LTD», а отримувачем зазначено ООО «Лугашина», адреса: Україна, м. Луганськ, та № 2 від 13.07.2022 року на оплату товару на суму 140789.60 доларів США за товар, відправником якого є іноземна компанія «Triangle Tyre CO., LTD», а отримувачем зазначено ООО «Лугашина», адреса: Україна, м. Луганськ.

В свою чергу ОСОБА_5 , діючи на виконання раніше досягнутих з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 домовленостей, спрямованих на реалізацію спільного між співучасниками умислу, з метою уникнення запроваджених санкцій щодо заборони постачання будь-якої продукції на тимчасово окуповану територію України та здійснення міжнародних переказів на тимчасово окупованій території Луганської області, за невстановлених під час досудового розслідування обставин та в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, здійснив міжнародний грошовий переказ по оплаті вказаних інвойсів.

Своїми діями, як вважає слідчий, ОСОБА_5 усунув перешкоди під час здійснення міжнародних переказів грошових коштів за оплату товарів, замовлених у іноземних компаній підприємствами ТОВ «Лугашина», ТОВ «Торговий дім «Лугашина», ТОВ «Автошина», які провадять господарську діяльність на тимчасово окупованій території Луганської області, чим сприяв громадянам України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також сприяв приховуванню кримінального правопорушення.

18.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України , а саме у пособництві у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , запобігання переховуванню від органів досудового розслідування та суду, знищення, ховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчиненню іншого кримінальне правопорушення, слідчий наполягає на обранні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, в пергу чергу - переховуванню підозрюваного, в тому числі - на тимчасово окупованих територіях України.

Сторона захисту проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилаючись в першу чергу на те, що підозрюваний не збирається переховуватися від органу досудового розслідування, повністю співпрацює зі слідством, а тому достатнім є застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується наданими суду матеріалами, визнається самим підозрюваним.

Складена та повідомлена підозра відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Суд погоджується з прокурором щодо наявності наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме, можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, в тому числі - за межами території, яка контролюється державними органами України, можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З огляду на застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд вважає необхідним покласти на нього обов`язок здати уповноваженому органу на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон та прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 від 24.01.2023.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за фактичною адресою проживання: АДРЕСА_2 , терміном до 17 березня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 17 березня 2024 року обов`язки:

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, щ дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

2. Доручити виконання ухвали Солом`янському управлінню поліції ГУНП у м. Києві.

3. Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

4. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: