БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1610/23
Провадження № 1-кс/497/97/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

01.02.24 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноградне Болградського району Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не інваліда, зареєстрованого та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 27.01.2021 вироком Київського районного суду м. Одеса за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки один місяць, на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю три роки, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого органом 5129 від 13.12.2021 року,

підозрюваного в кримінальному провадженні №0000350 від 09.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:?

31.01.2024 року старший слідчий Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000350 від 09.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що:

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, у тому числі Відповідно до Указу Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 № 2915-ІХ - з 19.02.2023 строком на 90 діб. І на даний час триває воєнний стан.

Так, 14.05.2023 у період часу з 15:00 години по 19:00 годину, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будівлі медичної амбулаторії, розташованої по АДРЕСА_2 , спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 , де отримав відомості від останнього про загублення на вказаній ділянці свого мобільного телефону марки ОРРО А53 4/64 GB вартістю 3448 гривні, у силіконовому чохлу вартістю 41,66 гривні, з sim?картками операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» та ПрАТ «Київстар», які для потерпілого матеріальної цінності не мають.

У подальшому, у той же вечір, у період часу з 19:00 години до 21:00 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля вказаної будівлі медичної амбулаторії, діючи повторно в умовах воєнного стану з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, скориставшись тим, що ОСОБА_7 тимчасово втратив візуальний контроль за своїм телефоном, переконавшись що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, виявив вказаний мобільний телефон, після чого, достеменно усвідомлюючи, що власник телефону вживає активні заходи щодо його пошуку, протиправно таємно заволодів ним, виключив живлення батареї з метою позбавлення можливості потерпілого знайти та ідентифікувати свій мобільний телефон, у тому числі за звуковим сигналом.

15.05.20203 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого неправомірного умислу, отримавши у своє фактичне розпорядження вказаний мобільний телефон, перевіз його до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучив з телефону належні потерпілому sim?карти з метою позбавлення можливості потерпілого знайти та ідентифікувати свій мобільний телефон, у тому числі за відповідними пошуковими програмами.

За зазначених вище обставин ОСОБА_4 , остаточно позбавивши власника можливості знайти викрадений мобільний телефон, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3489, 66 гривень.

Враховуючи викладене, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за правовою кваліфікацією: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, 27.12.2023 року повідомлено про підозру неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вручення його матері - ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України слідчим вжито заходів для вручення ОСОБА_4 письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, однак виїздом за місцем проживання ОСОБА_4 встановлено, що він покинув місце проживання та поїхав у невідомому напрямку, його місцезнаходження невідоме, що підтверджується показаннями його матері та сусідів. У зв`язку з чим повідомлення про підозру 27.12.2023 вручено матері ОСОБА_4 - ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді від 18.01.2024 року по справі №497/1610/23, провадження №1-кс/497/62/24 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою доставки його в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

30 січня 2024 року о 20:50 годині на підставі ухвали слідчого судді було затримано підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Таким чином по твердженню слідчого є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.185 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, з метою уникнення покарання переховується від органів досудового розслідування.

А тому з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За викладених обставин слідчий вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного.

В судовому засіданні 01.02.2024 року:

- прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та ризики. Стверджував, що з метою більш повного та комплексного використання можливостей правоохоронних органів у встановленні об`єктивних обставин вчиненого злочину, виникла необхідність у затриманні та обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

По твердженню прокурора злочин, який вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваному, останній може вчинити дії до приховування від органу досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Перебуваючи під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу є ризик впливу на свідків і потерпілого, яких він знає особисто.

По твердженню прокурора, не має підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозра оголошена ОСОБА_4 є обґрунтованою, що підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для задоволення клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою строком до 08.03.2024 року з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів, з покладенням обов`язків наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання. Пояснив, що він не погоджується з підозрою, оскільки телефон він знайшов, та коли приїхав потерпілий до нього до дому через декілька днів, він йому його повернув. Заяву потерпілий про викрадення телефону подав вже після повернення телефону через два тижні. Був допитаний працівниками поліції декілька разів, та повідомляв про те, що працює в м.Рені в порту з вересня місяця. З матір`ю востаннє розмовляв по телефону 31 грудня 2023 року і вона йому не повідомляла про підозру і про повістки про виклик до слідчого.

30 січня він також перебував в м.Рені, в цей день він був вихідний та не працював, однак йому зателефонував начальник та повідомив, що його шукають працівники поліції і йому потрібно підійти до дому де він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Прийшовши до дому, його дійсно чекали поліцейські, які його затримали та привезли до м. Болград. Це житло в м.Рені винаймало для робочих керівництво ПП «Агропостач», Керівником ПП «Агропостач» є ОСОБА_9 , який саме і виплачував заробітну плату в середньому за місяць 23-24 тисячі гривні.

Просив не арештовувати його та надати можливість працювати, запевняв суд, що буде прибувати до слідчого та суду за першою вимогою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки підстав для оголошення підозрюваного в розшук у слідчого не було, так як працівникам поліції було відомо про місце його проживання, перебування та місце роботи в м.Рені Одеської області. Його підзахисний має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною? 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000350 від 09.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно в умовах воєнного стану (а.с.1).

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою Одеської області (а.с.7).

27.12.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вручення його матері ОСОБА_8 (а.с.42-43).

Ухвалою слідчого судді від 18.01.2024 року по справі №497/1610/23, провадження №1-кс/497/62/24 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою доставки його в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу (а.с.61-62, 83-84).

На підставі постанови старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_10 від 16.10.2024 року оголошеного розшук підозрюваного ОСОБА_4 та зупинено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні (а.с.78-80).

30 січня 2024 року о 20:50 годині на підставі ухвали слідчого судді було затримано підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану (а.с.85-88).

Слідчий суддя звертає увагу, що в даному протоколі відсутнє посилання на те, де фактично було затримано підозрювану особу, разом з цим є вказівка, що протокол складено в м.Рені 30.01.2024 року о 21:40 годині.

Постановою слідчого від 31 січня 2024 року досудове розслідування в межах даного кримінального провадження відновлено (а.с.81-82).

Текст підозри від 27.12.2023 року особисто було вручено ОСОБА_4 після затримання 31.01.2024 року (а.с.74-77).

01.02.2024 року о 08:00 годині підозрюваний ОСОБА_4 доставлений до слідчого судді Болградського районного суду Одеської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається за зібрані в кримінальному провадженні докази, зокрема:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 09.06.2023;

- протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 21.12.2023;

- протокол добровільної видачі предмету потерпілим ОСОБА_7 , від 09.06.2023;

- протоколом огляду предмету, а саме викраденого майна від 09.06.2023;

- висновок товарознавчої експертизи від 23.06.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 09.06.2023;

- протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 21.12.2023;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_12 від 09.06.2023; - ОСОБА_13 від 09.06.2023; - ОСОБА_4 від 21.12.2023; - ОСОБА_8 від 17.07.2023; - ОСОБА_14 від 10.08.2023; - ОСОБА_15 від 04.01.2023; - ОСОБА_16 від 04.01.2023; - ОСОБА_8 від 11.01.2024.

Таким чином, ОСОБА_4 по твердженню органу досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи? мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3-4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що все ж таки підозра була складена та повідомлена ОСОБА_4 , досудове розслідування триває, та підозрюваний ОСОБА_4 має виконувати покладені на нього як підозрюваного обов`язки та не перешкоджати здійсненню досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні з метою виконання завдання кримінального провадження, визначеного ст.2 КПК України, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З огляду на досліджені докази та пояснення сторін кримінального провадження, вбачається можлива вірогідність причетності до вчиненого правопорушення ОСОБА_4 , хоча досить сумнівним є той факт, що потерпілий ОСОБА_7 подав повідомлення про кримінальне правопорушення до поліції після спливу значного часу після того, як телефон йому був повернутий підозрюваним ОСОБА_4 , та саме потерпілий видав для огляду свій телефон працівникам поліції за місцем свого проживання.

Твердження прокурора про наявність достатніх підстав вважати, що існує цілий ряд ризиків з боку підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя розцінює критично.

Безпідставним є посилання прокурора на можливість впливу на потерпілого та свідків, оскільки жодного доказу на підтвердження цього ризику суду не надано, свідки і потерпілі не проживають в одному населеному пункті з підозрюваним, що також виключає можливість впливу на них.

Натомість, суд приймає до уваги заявлений прокурором ризик переховування від органу досудового розслідування, оскільки за місцем проживання дана особа була відсутня, та місце його перебування нікому не було відомо.

Зі слів підозрюваного він перебував і проживав з вересня місця 2023 року за місцем своєї роботи в ПП «Агропостач» в м.Рені, про що він повідомляв оперативному уповноваженому Болградського РВП ГУНП в Одеській області, який його допитував в грудні 2023 року, і даний факт мав би бути перевірений органом досудового розслідування ще до того, як слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного, однак цього зроблено не було.

Ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 постановлена 18.01.2024 року та 30.01.2024 року вже була реалізована, тобто органу досудового розслідування не знадобилося багато часу для встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 та його затримання і доставлення до слідчого судді.

Відносно посилання прокурора на тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному ОСОБА_4 у разі доведеності його вини, що може спонукати останнього до приховування, слідчий суддя вважає наступне.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тоді як тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який має застосуватися при наявності досить переконливих обставин та доказів.

За результатами встановлених обставин, з огляду на доводи як прокурора, так і підозрюваного і захисника, слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, які мають значення для вирішення даного клопотання, та приймає до уваги наявність підозри, повідомленої ОСОБА_4 , та необхідність своєчасного завершення досудового розслідування, особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання та реєстрації, сталих соціальних зв`язків.

Тому, вище перелічене не є достатніми підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 самого суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання можливих у майбутньому ризиків.

Оцінивши обставини визначені ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Положеннями п.1 ч.3 ст.202 КПК України чітко врегульовано, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:

1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На виконання зазначених вимог закону, слідчий суддя вважає за необхідне звільнити з під-варти ОСОБА_4 в залі суду та зобов`язати уповноважених осіб Болградського РВП ГУНП в Одеській області негайно доставити ОСОБА_4 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 в зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою постійного місця реєстрації і місця проживання.

Щодо строку застосування запобіжного заходу.

Слідчий в клопотанні просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід в межах строку досудового розслідування, при цьому не зазначає коли такий строк спливає.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати запобіжний захід на строк до 08.03.2024 року.

Разом з цим, строк досудового розслідування спливає 13.03.2024 року виходячи з наступного:

Повідомлення про підозру було вручено матері підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_8 27.12.2023 року, та саме з цієї дати відраховується строк досудового розслідування, який закінчується 27.02.2024 року (а.с.74-77).

Однак, постановою старшого слідчого від 16.01.2024 року було оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_4 та зупинено досудове розслідування (а.с.78-80).

31.01.2024 року слідчий виніс постанову про відновлення досудового розслідування (а.с.81-82).

Тобто, протягом 15 днів досудове розслідування було зупинено, та після відновлення досудового розслідування продовжується саме на 15 днів, тобто до 15.03.2024 року.

З огляду на зазначене, та з урахуванням позиції прокурора, який наполягав на обранні запобіжного заходу на строк до 08.03.2024 року, не виходячи за межі зазначених вимог, слідчий суддя вважає за можливе обрати підозрюваному ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту на строк до 08.03.2023 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 181, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 202, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000350 від 09.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування, прокурора чи суду, за першою вимогою;

2) цілодобово не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 без?дозволу слідчого?прокурора або?суду;

3)?повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про намір зміни свого місця проживання;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання зазначених в цій ухвалі обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у відповідності до ст. 179 КПК України, в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Болградський РВП ГУНП в Одеській області та на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Звільнити з під-варти ОСОБА_4 в залі суду негайно.

Зобов`язати уповноважених осіб Болградського РВП ГУНП в Одеській області негайно доставити ОСОБА_4 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 в зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою постійного місця реєстрації і місця проживання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.03.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено і проголошено о 13:00 годині 02.02.2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1