Єдиний унікальний номер 725/2268/23
Номер провадження 1-кп/725/51/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000585 від 17.02.2023 рокупо обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючою ознакою - вчинена в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 16.02.2023 року близько 10 год. 30 хв. в кабінеті № 12, що розташований у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою по АДРЕСА_2, в умовах воєнного стану, який введено на підставі указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу викрав із лавиці кабінету мобільний телефон марки «Iphone XR», належний неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 .

Зазначений мобільний телефон чорного кольору, з місткістю оперативної пам`яті на 128 Гб, з ІМЕІ НОМЕР_1 , знаходився в чорному прозорому чохлі-накладці, вартістю 200 грн., а також із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» за № НОМЕР_2 вартістю 20 грн., яка знаходилась в телефоні, та на рахунку якої знаходилось 200 грн.

Вартість зазначеного мобільного телефону, згідно висновку експерта №СЕ-19/126-23/1718-ТВ від 24.02.2023 року, становить 17 771 грн. 20 коп.

В подальшому, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 18 191 грн. 20 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердивши при цьому викладені в обвинуваченні фактичні обставини викрадення мобільного телефону потерпілого. Зокрема, суду підтвердив, що дійсно у лютому 2023 року перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою по АДРЕСА_2, де проходив військово-лікарську комісію побачив на лавці мобільний телефон та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає вирішив його забрати. В подальшому, до місця його фактичного проживання прибули працівники поліції, яким він добровільно видав викрадений мобільний телефон. При цьому, суду вказав, що ним було шкоду відшкодовано в повному обсязі, просив суворо його не карати, а також приніс свої вибачення.

Потерпілий та законний представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, однак у матеріалах справи міститься письмова заява, в якій зазначили, що будь-яких претензій до обвинуваченого не мають, шкоду відшкодовано в повному обсязі, просили суд обвинуваченого суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушенн та визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з`ясувавши при цьому те, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд враховуючи відсутність будь-яких сумнівів в добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що протиправними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою - вчинена в умовах воєнного стану й відповідно органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання ОСОБА_7 обставини суд враховує щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_7 не встановлено.

Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

За таких обставин, суд ураховуючи конкретні обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, а також особу винного та характеризуючи його дані, зокрема визнання вини, активна участь у сприянні в розкритті злочину, думки потерпілої особи, яка просила обвинуваченого суворо не карати, фактичну відсутність завданої шкоди, оскільки викрадений телефон був віднайдений та повернутий потерпілому, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання за вчинене із врахуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, з огляду на дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема неодноразове звернення за спеціалізованою психіатричною допомогою в поліклінічний підрозділ ЧОПЛ, та неодноразове знаходження на стаціонарному лікуванні в даній медичній установі, перебування на обліку у лікаря нарколога в 2020 році, однак відсутність судимостей та негативної характеристики по місцю проживання, наявність інвалідності ІІІ - ої групи та статусу учасника бойових дій, ураховуючи той факт, що обвинувачений дійсно щиро визнав свою вину та розкаявся, що вказує на усвідомлення ним власної протиправної поведінки, наявність пом`якшуючих обставин, суд уважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, отже у відповідності до ст.75 КК України можливо звільнити його від покарання з іспитовим строком, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, визначені ч.1 ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання залишити обраним до вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-69, 75, 76 КК України, ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і за його вчинення із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений органу з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи у розмірі 755 гривень 12 копійок в дохід держави.

Речові докази, а саме:

-DVD-диск з відеозаписами, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «Iphone XR», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , чохол накладка, сім-картка оператора «ВФ Україна», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , та зданий до камери схову Чернівецького РУА ГУНП в Чернівецькій області - повернути законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького Апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1