Провадження № 1-кп/947/1035/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 рокуКиївський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Одесі в спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 21.05.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання згідно ст. ст. 75, 76 КК України на строк 1 рік 6 місяців, на розгляді відносно якого у Київському районному судді м. Одеси перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином письмово повідомлений та ознайомлений з рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі №947/12918/23 від 10.05.2023 року, яким задоволено заяву ОСОБА_4 та видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , яким визначено наступні обмеження його прав, а саме:

- заборонено перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_4 , строком на 3 місяці.

- заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 3 місяці,

Будучи ознайомлений з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 рокуу справі №947/12918/23 під підпис, нехтуючи обов`язковими приписами та обмежуваннями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішень суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, ОСОБА_3 20.05.2023 року, близько 13 год. 00 хв. прийшов до квартири АДРЕСА_3 та перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири, влаштував конфлікт із ОСОБА_4 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони перебувати за місцем мешкання реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім цього, 22.05.2023 року, приблизно 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знову порушив обмежувальний припис та прийшов до квартири АДРЕСА_3 , та перебуваючи в приміщенні зазначеної квартири, влаштував конфлікт із ОСОБА_4 після чого направився спати в одну із кімнат, чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони перебувати за місцем мешкання реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

Окрім цього, 26.05.2023 року, близько 11 год. 50 хв. ОСОБА_3 , знову порушив обмежувальний припис, а саме: прийшов до квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи в приміщенні зазначеної, де влаштував конфлікт із ОСОБА_4 , після чого пішов до однієї з кімнат, чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони перебувати за місцем мешкання реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 заподіяно шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України - умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а, також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку передбаченого ст. 390-1 КК України - умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

При призначенні покарання, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу обвинуваченого, який будучи раніше судимим належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив нове кримінальне правопорушення у період іспитового строку, свою вину у вчиненні кримінального проступку, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, негативно характеризується за місцем мешкання та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді арешту у межах санкції ст. 390-1 КК України та приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 року за правилами ст. 71,72 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 65, 66, 67 КК України, ст. ст. 342-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 року та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відраховувати з моменту затримання останнього та фактичного взяття під варту в порядку виконання вироку.

Речові докази по кримінальному провадженню зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його отримання учасниками судового провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1