Справа № 521/5192/23
Пр-ня по справі № 1кп/521/1237/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

22 червня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000080 від 17.01.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в рф м. Анжеро-Судженськ Кемеровської області, громадянка України, яка має неповну середню освіту, не працює, не заміжня, зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачена ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , 24 грудня 2022 року в денний час доби, більш точного часу не встановлено, знаходячись в приміщенні квартири, за адресою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вирішила вчинити таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану1, ОСОБА_3 переконавшись, що її дії залишаться непомітними для оточуючих, знаходячись в кухні вказаної квартири, зі столу, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Redmi Note 11 Graphite Gray 4 GB RAM 128 GB ROM» модель «2201117 YT», бувшого у використанні, вартістю 8047 гривень 05 копійок. Після чого, зайшла до спальної кімнати, звідки з дивану викрала електричний чайник марки «ST» модель «ST EK8029», бувшого у використанні, вартістю 416 гривень 67 копійок. Після вчиненого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 8463 гривні 72 копійки.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала повністю. Показала, що 24 грудня 2022 року, вона знаходилась в м. Херсоні та випадково на вулиці зустріла раніше знайомого ОСОБА_5 , з яким підтримує дружні стосунки протягом двох років. Він запросив її додому та попросив приготувати йому їжу та трохи прибрати у квартирі. Вона погодилась та дійсно вдома приготувала їжу та прибралась. ОСОБА_5 вже тоді знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час він заснув, а ОСОБА_3 побачивши, що на столі знаходиться мобільний телефон ОСОБА_5 вирішила його забрати, оскільки їй необхідно було телефонувати до сестри в м. Умань. Окрім того, в кімнаті, де заснув ОСОБА_5 вона забрала електричний чайник. Вказаними речами, вона особисто користувалась і залишила їх в квартирі АДРЕСА_4 , де вона на той час проживала. Через деякий час на вулиці зустріла ОСОБА_5 який сказав їй, щоб вона повернула його речі. ОСОБА_3 відповіла йому, що поверне, однак не повернула, оскільки вже боялась реакції потерпілого, який знаходячись у стані алкогольного сп`яніння був дуже агресивний. Ще через деякий час, коли до неї прийшли працівники поліції вона видала їм вказані викрадені предмети. В теперішній час обіцяє нових правопорушень не вчиняти. Просить суд суворо її не наказувати.

2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_3 правопорушень, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є: щире каяття, повне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

3.2.Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Обговорюючи питання виду та строку покарання, судом встановлені наступні обставини.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 49 років. Хоча народилась в м. Анжеро-Судженську Кемеровської областірф, разом з тим все життя проживала в України і є громадянкою України. Мати померла. Має середньо спеціальну освіту. ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина. В теперішній час не працює. Намагається влаштуватись на роботу продавцем сільськогосподарської продукції на Шуменському ринку в м. Херсон. Зареєстрована в АДРЕСА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 . Раніше не судима.

4.3.Щодо обставин життя обвинуваченої, також встановлено, що вона має рідну молодшу сестру ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою в неї в теперішній час конфлікт майнового характеру із за спадкового майна (квартири). З чоловіком прожила три роки і розлучилась. Сина виховувала сама. Син проживав спільно з сестрою за адресою їх реєстрації в АДРЕСА_1 . У квітні 2021 року у сина встановили діагноз рак головного мозку, від якого він помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Херсон.

4.4.Щодо обставин події також показала, що потерпілого ОСОБА_5 знає протягом двох років, як водія маршрутного таксі. Підтримує з ним, виключно товариські відносини, іноді допомагає йому на його прохання по господарству в квартирі та готує їжу. Стосунки були дуже довірливі, а тому він і залишив її спокійно в себе в дома без будь-яких коливань. Під час останньої зустрічі, він вже знаходився у стані алкогольного сп`яніння і розповідав їй історії із свого життя, де зазначив, що проходив військову службу в Чечні. Там отримав певні травми, в зв`язку з чим він має певні агресивні нахили характеру. Коли вип`є стає агресивним. Тому коли вона його побачила після крадіжки і він наполягав повернути йому його майно, вона не пішла до нього оскільки боялась, що він може застосувати до неї фізичне насилля.

4.5.Загалом покази обвинуваченої залишили в пам`яті спогади про дуже дивне мовлення, вибір інтонації та наголосу. Мова іде про здатність її висловлювати свої думки. Певні відповіді вона будувала наче дитина, мабуть маючи страх перед своєю уявою про власні оповіді. Іноді відповіді були розірвані і не мали логічного завершення. Іноді вона плуталась у подіях минулого життя. Разом з тим, дати та певні факти, що стосувались її та сина, вона пам`ятала бездоганно.

4.6.Зі слів ОСОБА_3 у дев`ятнадцять років в неї була сильна травма голови і вона частково втратила слух. Окрім того, з того часу в неї значні проблеми з пам`яттю та загалом із координацією рухів і вестибулярним апаратом.

4.7.Тобто оцінюючи загальний стан відповідей обвинуваченої, можливо іноді прийти до думки, що вона має певні відхилення розумової діяльності. При цьому зі слів ОСОБА_3 вона ніколи не перебувала на обліку в психоневрологічному диспансері (лікарні) та наркологічному диспансері. Наркотичні засоби не вживала, на алкоголізм не страждає.

4.8.Обставини правопорушення, як завжди у таких випадках показують, що обвинувачена нажаль не розуміє відносин власності. Маючи певний кредит довіри від потерпілого, вона в силу власної неосвіченості, зруйнувала впевненість у порядності й доброзичливості своїх намірів, вирішивши отримати ситуативну вигоду, за рахунок чужого майна. Є очевидним, що ОСОБА_3 під час заволодіння чужим майном, діяла умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення суспільних відносин власності та заволодіння зазначеним майном і бажала їх настання.

4.9.Відповідно визначаючи ступінь вини обвинуваченої, суд зазначає, що обвинувачена хоча і діяла умисно, однак її дії розумно пояснити не можливо. Будучи не судимою, ніколи не маючи в характері нахилів до скоєння правопорушень, не маючи бажання корисного збагачення за рахунок незаконного привласнення майна інших осіб, ОСОБА_3 у 49 років, вперше вирішила стати на шлях правопорушення. Тобто дії більше схожі на дурні, ніж на вдало продумані.

4.10.Суд вважає, що можливо одним з факторів вчинення правопорушення стала критична економічна ситуація в м. Херсоні, де станом на сьогодення досить складні умови для проживання і зайняття господарською діяльністю. Людям середнього статку, які не мають власної справи або невеличкої підприємницької діяльності дуже важко знайти собі роботу. Встановлено у даній справі, що обвинувачена втратила роботу і на день вчинення правопорушення, перебувала у скрутних матеріально-побутових обставинах. Суд враховує такий порядок речей і вважає, що він суттєво впливає на всі суспільні відносини у регіоні в умовах війни. Відповідно суд враховує дані обставини і при призначені покарання обвинуваченій.

4.11.Окремо суд враховує той факт, що майно потерпілому повернуто. Хоча такий факт здійснений поліцією, необхідно врахувати, що ОСОБА_3 користувалась вказаним викраденим майном для власних потреб. Телефон їй був потрібен, щоб зв`язатись із сестрою, для вирішення питання проживання у власній квартирі. Електрочайником користувалась як побутовим приладом, оскільки власний чайник поламався.

4.12.Всі такі фактори показують тяжкий матеріальний стан обвинуваченої, однак не свідчать про нахили особи до системного вчинення правопорушень та бажання в подальшому їх вчиняти.

4.13.Кваліфікація правопорушення, у даному випадку, у випадку відсутності в державі правового режиму воєнний стан, була б за ч. 1 ст. 185 КК, де санкція статті передбачає максимальне покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років. Окрім того, має більш м`які види покарань у вигляді штрафу або громадських та виправних робіт, арешту. Відповідно при інших умовах, обвинувачена все ж таким мала б можливість отримати більш м`яке покарання.

4.14.Переходячи до обговорення питання виду та міри покарання, суд бере до уваги всі встановлені факти і обставини, умови життя та соціальне положення обвинуваченої, її складну долю і вважає, що до неї можливо застосувати покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті. Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до останньої положення ст. 75 КК і звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що її виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК і покласти на обвинувачену певні обов`язки.

4.15.Іспитовий строк, суд вважає за необхідне встановити в мінімальних межах, з наступних підстав. Таке рішення суду випливає з викладених вище фактів і обставин, які встановлені судом і які оцінюються як обставини, що впливають на пом`якшення покарання. Умови життя обвинуваченої у орендованому житлі, при відмові сестри допустити обвинувачену до їх спільної квартири; складна життєва доля, існування тяжкої травми голови з дев`ятнадцятирічного віку, що призвело майже до інвалідності (часткова втрата слуху); втрата єдиного сина у дорослому віці від смертельної хвороби; на фоні відсутності нормальних умов життя в теперішній час в м. Херсоні під час бойових дій, надають право суду на застосування мінімального строку контролю держави за обвинуваченою.

4.16.Як відомо, ми повинні робити тільки те, що вважається правильним, а правильним у даному випадку буде чесне і справедливе відношення до ОСОБА_3 , незважаючи на обставини правопорушення. Якщо остання і допустила свідомо помилку, у вигляді вчинення правопорушення, в теперішній час заслуговує на розумне милосердя, що буде мати вираз у мінімальному контролі з боку держави за особою під час відбуття покарання.

4.17.Саме таке покарання перетворившись у пам`яті, стане живим спогадом відплати за погане діяння, та зможе реалізувати всі можливі заходи державної політики у сфері перевиховання особи, що порушила вимоги закону.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК, належить покласти на обвинувачену.

5.2.Речові докази 1)мобільний телефон марки «Redmi Note 11 Graphite Gray 4 GB RAM 128 GB ROM» модель «2201117 YT» та 2) електричний чайник марки «ST» модель «ST EK8029», відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК, підлягають поверненню потерпілому ОСОБА_5 .

5.3.Враховуючи вид покарання, суд вважає, що підстав для застосування будь якого запобіжного заходу не має.

5.4.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначити їй покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

1.2.Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

1.3.Початок строку відбування покарання обвинуваченій з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.4.Враховуючи вид покарання, будь-який запобіжний захід до обвинуваченої не застосувати.

1.5.Речові докази по провадженню: 1)мобільний телефон марки «Redmi Note 11 Graphite Gray 4 GB RAM 128 GB ROM» модель «2201117 YT» та 2) електричний чайник марки «ST» модель «ST EK8029» залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

1.6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 250 (двісті п`ятдесят) гривень.

1.7.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.8.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.9.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

1.10.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1] Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року. Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 18.11.2022 року на строк 90 діб.

1 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 18.11.2022 року на строк 90 діб.