Справа № 466/1085/23
Провадження № 1-кп/466/464/23
У Х В А Л А

12 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі колегії суддів :

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_10 , -

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського райсуду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000081 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України , який відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

11.07.2023р. прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , а також обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_10 .

Клопотання мотивує тим, що в інший спосіб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 неможливо, виходячи з того, що останні обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів. Крім того, не зменшились та продовжують існувати ризики, що були підставою для обрання таких запобіжних заходів до скерування провадження до суду. Що стосується обвинуваченого ОСОБА_10 , зазначає, що ухвалою Шевченківського райсуду м. Львова від 01.03.2023р. його тимчасово залишено у Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області на період розгляду Шевченківським районним судом м. Львова вказаного судового провадження, проте не довше ніж на визначений строк відбування покарання за вироком суду, що набрав законної сили. Згідно довідки по особовій справі засудженого, він підлягає звільненню від відбування покарання 08.08.2023р. При цьому, оцінюючи особу обвинуваченого та обставини вчинення інкримінованого йому злочину, його тяжкість, прокурор зазначає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Адже ОСОБА_10 не працює, не має офіційного джерела доходів, неодружений, не має дітей чи інших осіб на утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, які б перешкоджали йому переховуватись від суду. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для обвинуваченого ОСОБА_10 до втечі. Він може незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені клопотання.

Обвинувачені та захисники просили відмовити у задоволенні таких .

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_16 зазначили, що до обрання за матеріалами даного судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_9 перебував в місцях позбавлення волі за вироком суду , що набрав законної сили. Відтак, у нього не було можливості офіційно працевлаштуватися та отримувати сталий дохід, а визначений судом розмір застави є непомірним. Крім того, прокурором не надано доказів на підтвердження того, що обвинуваче6ний має намір скриватись від суду чи чинити будь-який тиск на інших обвинувачених чи свідків у даному провадженні. Тому просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, або при продовженні строку тримання особи під вартою, зменшити розмір застави.

Обвинувачена ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_14 зазначили, що прокурором не доведено , що обвинувачена має намір скриватись від суду чи чинити будь-який тиск на інших обвинувачених чи свідків у даному провадженні. На утриманні ОСОБА_8 перебуває троє неповнолітніх дітей. Тому просили обрати запобіжний захід , не пов`язаний з триманням під вартою або при продовженні строку тримання особи під вартою, зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_12 зазначили, що прокурором не доведено , що обвинувачений має намір скриватись від суду чи чинити будь-який тиск на інших обвинувачених чи свідків у даному провадженні. Тому просили обрати запобіжний захід , не пов`язаний з триманням під вартою або при продовженні строку тримання особи під вартою, зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_13 зазначили, що прокурором не надано доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 . Не доведено також те, що останній має намір скриватись від суду чи чинити будь-який тиск на інших обвинувачених чи свідків у даному провадженні. Тому просили обрати запобіжний захід , не пов`язаний з триманням під вартою або при продовженні строку тримання особи під вартою, зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_10 просив не обирати йому запобіжного заходу, бо не має намір переховуватись. Він відбув фактично вже повністю покарання за попереднім вироком суду , не має жодних доходів та заощаджень щоб сплатити заставу, в разі визначення такої судом. Захисник ОСОБА_17 просив не обирати щодо його підзахисного запобіжного заходу, що буде пов`язаний з позбавленням його волі.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу заявлених клопотань, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Суд, за нормами ст.331 КПК України, під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підставою для застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, виходячи з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року).

Європейський суд з прав людини у справі "Ільгар Маммадов проти Азербайджану"» від 13.04.2014 року також зазначає, що обґрунтованість підозри ґрунтується на можливості сторонньої, незацікавленої особи дійти висновків, що підозрювана особа вчинила кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_9 , суд враховує наявні дані про : вік обвинуваченого ,стан його здоров`я , сімейний стан , відсутність постійного роду заняття, матеріальне становище та місце мешкання, міцність соціальних зв`язків, ризик повторення протиправної поведінки, а також з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, тяжкість покарання за інкриміновані обвинуваченому злочини, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що наразі не перестав існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України. Так, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_9 злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діянь у вчиненні яких останній обвинувачується. На теперішній час судом не розпочато розгляд справи по суті, не досліджено всі зібрані у справі докази. Отже, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду.

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_8 , суд враховує наявні дані про : вік обвинуваченої ,стан здоров`я , сімейний стан , відсутність постійного роду заняття, матеріальне становище та місце мешкання, міцність соціальних зв`язків, ризик повторення протиправної поведінки, а також з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, тяжкість покарання за інкриміновані обвинуваченому злочини, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що наразі не перестав існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України. Так, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_8 злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діянь у вчиненні яких остання обвинувачується. На теперішній час судом не розпочато розгляд справи по суті, не досліджено всі зібрані у справі докази. Отже, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було продовжено обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченій, остання може переховуватись від суду

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує наявні дані про : вік обвинуваченого ,стан його здоров`я , сімейний стан , відсутність постійного роду заняття, матеріальне становище та місце мешкання, міцність соціальних зв`язків, ризик повторення протиправної поведінки, а також з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, тяжкість покарання за інкриміновані обвинуваченому злочини, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що наразі не перестав існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України. Так, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діянь у вчиненні яких останній обвинувачується. На теперішній час судом не розпочато розгляд справи по суті, не досліджено всі зібрані у справі докази. Отже, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду.

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує наявні дані про : вік обвинуваченого ,стан його здоров`я , сімейний стан , відсутність постійного роду заняття, матеріальне становище та місце мешкання, міцність соціальних зв`язків, ризик повторення протиправної поведінки, а також з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, тяжкість покарання за інкриміновані обвинуваченому злочини, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що наразі не перестав існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України. Так, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діянь у вчиненні яких останній обвинувачується. На теперішній час судом не розпочато розгляд справи по суті, не досліджено всі зібрані у справі докази. Отже, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду.

Ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, а саме, п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності, виправдовуючи подальше застосування до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 запобіжних заходів у виді тримання під вартою.

Будь-яких переконливих доказів про зменшення чи відсутність ризиків, встановлених в суді та передбачених ст.177 КПК України (які приймались до уваги при обранні обвинуваченому запобіжного заходу), для зміни стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 запобіжних заходів із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, в тому числі, цілодобовий домашній арешт, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором доведено, що ризики, які існували та передбачені ст.177 КПК України (пункти 1, 3, 5) на час обрання запобіжного заходу , та на даний час не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 більш м`яких заходів забезпечення кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Застава і є тим альтернативним запобіжним заходом, який слід застосувати до обвинуваченого для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Розмір такої було визначено обвинуваченим: ОСОБА_8 - 99 240 грн., ОСОБА_7 - 496 200 грн. , ОСОБА_6 - 496 200 грн., ОСОБА_9 , - 466 020 грн. На даний час відсутні підстави для їх зменшення.

При вирішенні клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії", тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

Що стосується доводів сторони захисту, то на думку суду, вони не дають підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , більш м`якого запобіжного заходу,ніж тримання під вартою.

При цьому колегія приймає до уваги те, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (п. п. "а" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У даному випадку неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки ОСОБА_10 .

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу обвинуваченого ; встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

З урахуванням наведеного, матеріалів судового провадження , застава в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536 800 грн., здатна забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам, та не є завідомо непомірною для нього із урахуванням викладеного вище.

Керуючись ст. 376 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням розміру застави в сумі 99 240 ( дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок ) грн., строком на 60 діб, до 10 вересня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинувачену ОСОБА_8 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважатиметься такою , що якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визначенням розміру застави в сумі 496 200 ( чотириста дев`яносто шість тисяч двісті ) грн., строком на 60 діб, до 10 вересня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з визначенням розміру застави в сумі 496 200 ( чотириста дев`яносто шість тисяч двісті ) грн., строком на 60 діб, до 10 вересня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжити обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_9 термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 180 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 466 020( чотириста шістдесят шість тисяч двадцять ) грн., строком на 60 діб, до 10 вересня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Обрати обвинуваченому за ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 200 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 536 800 ( п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот ) грн., строком на 60 діб, до 10 вересня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Скерувати ухвалу для виконання.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та оголошено 14 липня 2023 року, о 09 год. 30 хв.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2