Справа № 642/1867/23
№ провадження 1-кп/646/369/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001228 від 13.12.2022р., відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, одруженого, який має малолітню дитину, на цей час офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.111-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Червонозаводський районний суд м.Харкова здійснює судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 17.09.2023р., посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих йому кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, які є особливо тяжкими злочинами та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна. На переконання прокурора, у даному випадку наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків з метою схилити їх до надання неправдивих показань, знищення службових документів, які були складені ним як представником незаконного органу окупаційної адміністрації РФ та вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, згідно з приписами ч.6 ст.176 КПК України до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, які передбачені ст.111 та ст.111-2 КК України, за наявності зазначених у ст.177 КПК України ризиків застосовується такий лише запобіжний захід як тримання під вартою. Прокурор вважає, що оскільки на цей час не змінилися обставини, які були підставою для застосування та продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, то підстав для його скасування чи зміни немає.

В судовому засіданні прокурор підтримала вказане клопотання та доводи, якими воно обгрунтоване.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що він вчинив інкриміновані діяння під тиском та примусом, а також на відсутність доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки він не може впливати на свідків та не має можливості знищити якісь документи, враховуючи, що докази стороною обвинувачення вже зібрані на стадії досудового розслідування.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання обвинуваченого, посилаючись на недоведеність ризиків та наявність підстав для зміни запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, на домашній арешт.

Прокурор заперечувала проти клопотання обвинуваченого.

Судом встановлено що 25.10.2022р. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Того ж дня, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

11.04.2023 підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

26.10.2022р. відносно ОСОБА_7 слідчим суддею було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Підставами для застосування та продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ст.177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ці злочини є особливо тяжкими.

За злочин, передбачений ч.2 ст.111 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

За злочин, передбачений ч.1 ст.111-2 КК України, закон передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

На цей час обставини, які були підставами для продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ухвалою суду від 20.07.2023р., не змінилися.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , суд врахував обґрунтованість підозри, а також як тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, так й інші обставини.

Так, обвинувачений є уродженцем м.Куп`янськ Харківської області, громадянином України, одружений, має малолітню дитину, має зареєстроване місце проживання у м.Куп`янськ Харківської області, раніше не судимий, займав посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці.

Отже, оскільки обвинувачений є уродженцем м.Куп`янськ, проживав там та займав посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці, свідчить про наявність давніх соціальних зв`язків з місцевими мешканцями та обізнаність щодо їх життєвої ситуації, сімейного стану, місця проживання, роботи тощо. Також перебування на вищевказані посаді у митній службі зумовлює наявність доволі значного авторитету та певного впливу серед громади у місці проживання та роботи обвинуваченого.

До обставин інкримінованих ОСОБА_7 злочинів входить, зокрема, обіймання ним на тимчасово окупованій території м. Куп`янська посади «и.о. ведущего специалиста отдела сертификации и лицензирования Управления промышленности и торговли ВГА Харьковской области», яка була створена представниками окупаційної влади держави-агресора, та виконування наступних функціональних обов`язків: здійснення прийому документації та кореспонденції у незаконному органі влади; організація роботи із прийому документів для отримання виплат від РФ місцевому населенню; здійснення збору інформації та заяв від мешканців м.Купянська Харківської області з приводу вирішення питань організаційного та гуманітарного характеру; участь у проведенні незаконних перевірок торгівельних підприємств тощо.

Крім того, обвинуваченому інкримінується, що він, користуючись зв`язками серед чинних та колишніх працівників Державної митної служби України, які також перебували на тимчасово окупованій території, вчиняв дії зі схиляння інших громадян України до співпраці з окупаційною владою держави-агресора, їх працевлаштування до незаконно створюваної окупаційною владою митниці, залучення інших громадян України для зайняття посад у вказаному незаконному органі окупаційної влади.

В той же час свідки у вказаному кримінальному провадженні судом ще не допитані. При цьому за правилами ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Ці обставини свідчать про наявність ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

Що стосується обставин, які свідчать про ризик переховування обвинуваченого від суду, то він працював на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці, тобто у прикордонному з Російською Федерацією районі, та проживав з народження у м.Куп`янск, який розташований у 40 км до державного кордону України з Російською Федерацією.

При цьому йому інкримінується вчинення державної зради та пособництва державі-агресору, - особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, у тому числі, співпраця з представниками окупаційної влади протягом окупації м.Куп`янськ.

Ці обставини дають достатні підстави вважати, що у обвинуваченого існують соціальні зв`язки з представниками окупаційної влади держави-агресора, а отже на території Російської Федерації та суміжних з Куп`янським районом тимчасово окупованих територіях України.

Куп`янський район є прикордонним з Російською Федерацією, декілька місяців перебував під окупацією державою-агресором. На цей час цей район відноситься до територій, де ведуться бойові дії. На цій території органи державної влади України мають обмежені можливості контролю державного кордону України з Російською Федерацією та умовної лінії між підконтрольною державній владі територією України та тимчасово окупованою територією України.

Отже, ці обставини разом з тяжкістю можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, свідчать про наявність ризику переховування від суду.

Наявність у обвинуваченого дружини та малолітньої дитини, з урахуванням всіх вищенаведених обставин, не може бути однозначним запобіжником ризику переховування його від суду.

Таким чином, на цей час вищевказані ризики, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися.

Що стосується ризиків, знищення доказів та вчинення іншого кримінального правопорушення, то вони не підтверджені. Проте, вищевказані ризики, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, поряд з обґрунтованою підозрою у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є достатніми підставами для продовження строку застосованого до нього запобіжного заходу.

Крім того, згідно з ч.6 ст.176 КПК України під час воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.111, 111-2 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується такий запобіжний захід як тримання під вартою.

Тому суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що свідок ОСОБА_8 постійно перебуває у Закарпатській області у зв`язку з роботою, яка пов`язана з забезпеченням обороноздатності держави. Ці обставини унеможливлюють його безпосередню участь у судовому провадженні.

В судовому засіданні сторони не заперечували проти здійснення судового провадження у режимі відеоконференції в частині допиту цього свідка з приміщення іншого суду, який є найближчим до його місця роботи, а саме, Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Згідно з п.1 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 177, 199, 331, 336, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06.11.2023 р. включно.

Провести судове засідання, призначене на 12.00 годину 29 вересня 2023 року, у режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м.Харкова та Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за місцем перебування свідка ОСОБА_8 .

Доручити компетентній службовій особі Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області встановити особу ОСОБА_8 , вручити йому пам`ятку про процесуальні права свідка та перебувати поряд з ним до закінчення судового засідання.

Строк дії ухвали до 06.11.2023р.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3