Провадження № 1-кп/734/267/23 Справа № 734/4048/23
В И Р О К

іменем України

06 вересня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000250 від 12.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 70 від 11.03.2023 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №122 від 01.05.2023 призначено на посаду заступника командира бойової машини навідника-оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон), кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно з ч. 10 ст. 15 цього закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.11.2020 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді двох років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, на строк два роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на два роки. Водночас додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами підлягало реальному виконанню.

При цьому, вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.11.2020, яким ОСОБА_3 позбавлено права керувати транспортними засобами не скасований, повторно посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, спосіб ОСОБА_3 не отримував, теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ не складав.

Водночас, ОСОБА_3 , в невстановлений час 14.07.2023, перебуваючи в м. Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої дізнанням особи виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_3 через мережу Інтернет надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, зразок власного підпису, що необхідно для виготовлення даного документа, повідомив свої персональні дані чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

У подальшому 30.07.2023 приблизно о 13 год., перебуваючи у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: вул. Червона Площа, 64, м. Семенівка, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, отримав поштове відправлення від невстановленої особи з виготовленим на його замовлення підробленим посвідченням водія НОМЕР_2 , з дозволом на керування транспортними засобами категорій «А», «В», «С», виданим на його ім`я Територіальним сервісним центром 0541 від 17.07.2023, бланк якого згідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/8830- ДД від 15.08.2023, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, та сплатив невстановленій в ході дізнання особі за виготовлення вказаного посвідчення грошові кошти у сумі 9800 грн.

Крім того, 11.08.2023 приблизно о 12 год. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись автомобільною дорогою М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі», будучи зупиненим на 73 кілометрі автомобільної дороги М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі», на території с. Єрків Чернігівського району Чернігівської області, нарядом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 та п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом використав завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане Територіальним сервісним центром 0541 на його ім`я 17.07.2023, шляхом його пред`явлення інспектору взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_4 , для перевірки на право користування і керування транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-23/8830- ДД від 15.08.2023, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого Територіальним сервісним центром 5041 від 17.07.2023 на ім`я ОСОБА_3 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду у порядку ст. 302 КПК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Із заяви підозрюваного ОСОБА_3 від 30.08.2023, складеної у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа і погоджується з встановленими дізнанням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений зі змістом встановлених дізнанням обставин, а також про те, що відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (проступки) за встановлених органом дізнання обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, позитивну характеристику за місцем служби, наявність обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 956 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 в дохід держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 381, 382, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень процесуальних витрат.

Речові доказ: посвідчення водія серії ВКХ № НОМЕР_4 , диск DVD-R залишити в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон марки «Blackview oscal» s60Pro залишити у володінні ОСОБА_3 ..

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження, може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Копію вироку не пізніше наступного дня надіслати учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1