печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

07.09.2023 старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

На підтвердження доводів клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 152 КК України відноситься відповідно до ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, за який передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, що свідчить про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, наявні ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за поведінкою підозрюваного, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості, невідповідності вимогам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам. Вважали, що у його задоволенні слід відмовити з тих підстав, що підозра є необґрунтованою, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні, їх існування стороною обвинувачення не доведено. Також вказали, що стороною обвинувачення не доведено того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, враховуючи характеризуючі дані про підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали, подані на обгрунтування та спростування доводів клопотання, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000372 від 13.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 07.09.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Не вирішуючи питання про наявність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 152 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину за викладених в клопотанні обставин.

Вказаний висновок ґрунтується на досліджених слідчим суддею копіях матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання, а саме:

- заявою ОСОБА_7 від 12.05.2023;

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_7 ;

- протоколами огляду місця події від 15.05.2023;

- висновком судово-медичної експертизи № 042-796-2023 від 17.05.2023;

- висновком судово-медичної експертизи № 081-280-2023 від 12.06.2023;

- висновком експерта № СЕ-19-23/28423-БД від 11.08.2023;

- висновком судово-психіатричного експертизи № 641 від 27.06.2023;

- показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- речовими доказами;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, зокрема, для застосування відносно такої особи запобіжного заходу.

Відтак, в кримінальному провадженні встановлено наявність обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчим у клопотанні зазначено, що наявні ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (ч. 1 п. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що у разі визнання ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для її переховування від органів досудового розслідування та суду;

Незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні (ч. 1 п. 3 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , має відповідні зв`язки з працівниками правоохоронних органів та через працівників правоохоронних органів або особисто, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може протиправно вплинути на потерпілу ОСОБА_7 та свідків у даному кримінальному провадженні та інших осіб щодо яких в подальшому може виникнути необхідність проведення за їх участі слідчих та процесуальних дій, які на даний час не допитані, та узгодити з ними позицію захисту.

Виходячи з наявних в наданих матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку доведеність існування таких ризиків, як можливість з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Виходячи з вказаних обставин, особи підозрюваного, а також принципів змагальності і диспозитивності кримінального провадження, вважаю обґрунтованим та доцільним застосування до ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.

Відтак, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Також є необхідним покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

Керуючись ст. 177-178, 181 194, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із потерпілою ОСОБА_7 , свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк тримання особи під домашнім арештом в межах строку досудового розслідування, а саме до 06.11.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1