Справа № 274/3840/23
Провадження № 1-кс/0274/696/23

У Х В А Л А
20.06.2023 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Ружин Бердичівського району Житомирської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не маючому на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючому, інваліду 2-ї групи, з неповною середньою освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
в с т а н о в и в :
20.06.2023 р. старша слідча СВ Бердичівського РВП ОСОБА_6 за погодженням з прокурором звернулася до суду із зазначеним клопотанням, згідно якого просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, а саме: своїми умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Санкцією ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Також в клопотанні орган досудового розслідування вказує на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи дані щодо особи ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п"ятнадцяти років, який не працює, не має стійких соціальних зв"язків, веде антигромадський спосіб життя, тому, перебуваючи на волі, підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
19.06.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчої про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Зазначив, що існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, а також враховуючи дані про нього, тому перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні у своєму виступі щодо задоволення клопотання слідчої заперечив. Просив обрати відносно нього домашній арешт, оскільки він має собаку та двох котів, за якими ніхто не буде доглядати та годувати їх. Він не працює, отримує пенсію по інвалідності. Має родину (брата, сестру та матір), які проживають в хаті окремо від нього. Він проживає один в літній кухні. Самостійно веде господарство. Пояснив, що 2-3 рази на тиждень вживає алкоголь просто так. Вину у вчиненому визнає.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання слідчої про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, оскільки ризики, викладені у клопотанні, не доведені. Просив обрати цілодобовий домашній арешт. Зазначив, що підозрюваний отримує пенсію, сам себе утримує, має постійне місце проживання. Не буде впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Також просив суд не приймати до уваги характеристику ДОП, видану на ОСОБА_5 , оскільки така нічим не підтверджена.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
19.06.2023 р. о 17-52 год ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
19.06.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 18.06.2023 р. близько 20-00 години ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка. В ході даної сварки у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство ОСОБА_8 . Після чого він, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , підійшов до останнього та наніс два удари ножем, який тримав в правій руці, в область шиї ОСОБА_8 , таким чином, вбивши його. У результаті вказаних дій ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї з пошкодженням судин шиї.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме:
- протоколи оглядів місця події від 19.06.2023 р.;
- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 19.06.2023 р.;
- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 19.06.2023 р.;
- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 19.06.2023 р.;
- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 19.06.2023 р.;
- протокол обшуку від 19.06.2023 р.;
- лікарське свідоцтво про смерть № 1052 від 19.06.2023 р.,
- інші матеріали кримінального провадження.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Відповідно до п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003 р. № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалися слідчий у клопотанні і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Також в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Встановлено, що підозрюваний хоча отримує пенсійні виплати, однак офіційно не працевлаштований, не одружений, непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні не має. Хоча має родину (матір, сестру та брата), однак проживає окремо від них в приміщенні літньої кухні, не підтримує з ними родинні відносини, веде окреме господарство, тобто, соціальні зв`язки останнього є нестійкими та несформованими. Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в смт. Ружин Бердичівського району, де мешкають свідки, які дають покази не на його користь. Також підозрюваний ознайомлений з матеріалами клопотання, тобто йому відомі адреси проживання свідків у даному кримінальному провадженні, у зв"язку з чим, на яких підозрюваний може здійснювати вплив з метою зміни показань та уникнення від кримінальної відповідальності. Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з наступного.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 хоча є не судимим (в матеріалах клопотання відсутні відомості про судимість), однак в судовому засіданні зазначив, що раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення крадіжки. Також слідчий суддя приймає до уваги такі обставини, встановлені в судовому засіданні, як: нестійкі соціальні зв"язки підозрюваного, відсутність офіційного місця працевлаштування, негативну характеристику, періодичне вживання алкоголю підозрюваним, летальні наслідки в результаті вчинення злочину (смерть потерпілого). Зазначені обставини у своїй сукупності дають підстави для існування ризику: вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що в ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не було надано жодних доказів на підтвердження позитивної характеристики ОСОБА_5 , наявних у нього належного місця проживання та місця працевлаштування, родини, сім`ї чи утриманців.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання необхідно у повній мірі враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Також враховуючи ті обставини, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, відтак, можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий та прокурор в судовому засіданні.
Крім того, при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує і те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий умисний злочин, направлений на позбавлення життя людини, основними свідками в даному кримінальному провадженні є свідки, які проживають в одній місцевості з підозрюваним, на яких він може впливати з метою зміни їх показів, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин, злочин є насильницьким, життя людини є найвищою соціальною цінністю, тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання підозрюваного та захисника про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя залишає без задоволення, оскільки таке клопотання жодними належними доказами в судовому засіданні не доведено та обгрунтовано.
У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за доцільне не обирати розмір застави в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, - 60 днів.
Строк тримання під вартою обраховувати з часу затримання ОСОБА_5 - з 17 години 52 хвилин 19 червня 2023 року по 17 годину 52 хвилин 17 серпня 2023 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1