Провадження №1-кс/369/2583/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002542 від 23 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 191 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

01.08.2023 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002542 від 23 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 191 Кримінального кодексу України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчими слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002542 від 23 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 191 Кримінального кодексу України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Києво-Святошинською окружною прокуратурою Київської області.

Так, із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся голова Дмитрівської сілької ради ОСОБА_4 .

Відповдіно до заяви про вчинення злочину та додатків до неї встановлено, що у власності Державного підприємства «Дослідне господарство «Дмитрівка» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України перебувало нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, встановлено, що вказане нежитлове приміщення на сьогоднішній день є квартирою АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Дмитрівка» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_5 .

Право власності на вказану квартиру заресстрованона на підставі Ордеру № 7 на жиле приміщення від 25 липня 2018 року, який вианий самим ОСОБА_5

Встановлено, що в житлові приміщення можуть бути переведені, як виняток, нежилі приміщення, розташовані у цокольних поверхах, на перших поверхах, окремо розташовані нежитлові будинки для розміщення в них об?сктів житлового фонду, за умови їх розгашування у межах ОТГ, на землях житлової та громадської забудови, з урахуванням положень ДБН 360-92* «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

До житлового фонду можуть бути переведені, як виняток, пежилі примішения. розташовані у житлових будинках і гуртожитках, які будуть використовуватись громалянами для поліпшення побутових умов.

Для переведення нежилих приміщень, нежитлових будинків до житлового фонду, окрім іншого, обов?язковим є одержання технічного висновку ліцензованої проектної організації про стан існуючих будівельних конструкцій, інженерних мереж та можливості їх подальшої експлуатації зі зміною цільового використання з метою використання їх як житло, з обгрунтуванням можливості розміщення об?єкту житлового фонду (проектно-кошторисна покументація). виготовленого проектною організацією, яка мас ліцензію на виконания таких видів робіт.

Проте, в Дмитрівській сільській раді відсутні будь-які відомості про проведення процедури зміни щільового призначення вказаного приміщення, тобто переведення нежитлового фонду в житловий.

Рішення про надання згоди на переведення нежитлового приміщения в житлове за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема шодо квартири № 4, Дмитрівською сільською радою не приймалось.

Таким чином, службові особи Державного підприємства «Дослідне господарство «Дмитрівка» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України вчинили привласнення майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, квартира АДРЕСА_3 , є об`єктомкримінально протиправних дій та набута кримінально протиправним шляхом, тобто в розумінні статті 98 Кримінального процесуального кодексу України є речовим доказом.

Поряд з цим, встановлено, що директор Державного підприємства «Дослідне господарство «Дмитрівка» Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_5 видав ордери наступним особам: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В ході досудового розслування свідки повідомили, що вищевказані особи є «наближеними» до керівництва підприємтсва або є родичами таких людей.

Так, на підставі виданих ордерів вищевказаними особами зареєстровано право власності на настувні квартири:

11 червня 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраціця плюс» прийняла рішення про державну реєстрацію прав № 47291086 та зареєструвала на підставі ордеру від 25 липня 2018 року № 3 за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_4 ;

11 червня 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраціця плюс» прийняла рішення про державну реєстрацію прав № 47291388 та зареєструвала на підставі ордеру від 25 липня 2018 року № 4 за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_5 ;

11 червня 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраціця плюс» прийняла рішення про державну реєстрацію прав № 47291695 та зареєструвала на підставі ордеру від 25 липня 2018 року № 5 за ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_6 ;

11 червня 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраціця плюс» прийняла рішення про державну реєстрацію прав № 47289739 та зареєструвала на підставі ордеру від 25 липня 2018 року № 6 за ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_7 .

Таким чином, квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2224, відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_6 ), № 2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224, відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_7 ), № 3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224, відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_8 ) та № 5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224, відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_9 ) за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктами кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом, тобто в розумінні статті 98 Кримінального процесуального кодексу України є речовими доказами.

На підставі наведеного, прокурор просив слідчого суддю накласти арешт на квартири АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2224) відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_6 ; АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224) відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_7 ; № 3 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224) відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_8 ; № 4 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224), відповідно до інформаційної довідки належить на праві приватної власності ОСОБА_5 ; АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224) відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_9 , із встановленням заборони внесення змін до Державних реєстрів щодо зміни права власності, а також заборони їх відчуження (продажу, дарування, тощо), зміни, ведення будівельних/ремонтних робіт пов`язаних із зміною конфігурацій нерухомого майна.

Прокурор через канцелярію суду зареєстрував заяву, в якій зазначив, що просить слідчого суддю здійснювати розгляд клопотання у його відсутності.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002542 від 23 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 191 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на квартири:

АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2224) відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_6 ;

АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224) відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_7 ;

№ 3 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224) відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_8 ;

АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224), відповідно до інформаційної довідки належить на праві приватної власності ОСОБА_5 ;

АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224) відповідно до інформаційної довідки перебуває на праві приватної власності ОСОБА_9 ,

із встановленням заборони внесення змін до Державних реєстрів щодо зміни права власності, а також заборони їх відчуження (продажу, дарування, тощо), зміни, ведення будівельних/ремонтних робіт пов`язаних із зміною конфігурацій нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1