Справа № 173/1016/23
Провадження № 1-кс/209/665/23
УХВАЛА

іменем України

21 серпня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Кам`янське, заяву про самовідвід судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023 на адресу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 03.08.2023 року, для розгляду надійшла заява про самовідвід судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Як слідує з заяви про самовідвід, суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 24.07.2023 року склала заяву про самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Як підставу для самовідводу суддя ОСОБА_3 зазначала те, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.05.2023 року суддею для розгляду вказаного кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали від 22.05.2023 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків у зв`язку з невідповідністю вимогам ч.2 ст.291 КПК України. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2023 року ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.05.2023 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000124 за обвинуваченням ОСОБА_4 скасовано, обвинувальний акт повернуто до суду першої анції для виконання вимог ст.ст.314-315 КПК України. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.07.2023 року, суддею для розгляду вказаного кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_3 . Разом з тим, повертаючи обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, в межах якого повинен здійснюватися судовий розгляд даного кримінального провадження, нею, суддею ОСОБА_3 , як суддею, фактично було висловлено думку щодо добросовісності органу досудового розслідування під час висунення обвинувачення, а відповідно до практики Європейського суду з прав людини, добросовісність органів досудового розслідування під час висунення обвинувачення свідчить про обгрунтованість обвинувачення, а відтак повертаючи обвинувальний акт, вона фактично вказала на те, що на її думку, висунуте ОСОБА_4 обвинувачення є необгрунтованим. Однак, постановлена нею ухвала з цього питання була скасована судом апеляційної інстанції, тому вищевказані обставини, з точки зору об`єктивного спостерігача, поза розумним сумнівом, можуть викликати в учасників судового провадження об`єктивні побоювання щодо її безсторонності при судовому розгляді даного кримінального провадження, а відтак, з метою дотримання права на справедливий суд та забезпечення достатніх гарантій для виключення в учасників судового провадження будь-якого обґрунтованого сумніву у об`єктивності та неупередженості складу суду, вважала за доцільне заявити самовідвід.

Учасники, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причини неявки не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід у відсутності учасників, які не з`явилися, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 81 КПК України.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124, 126 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» після складення присяги судді, особа призначена на посаду судді, набуває повноважень судді. При цьому, вступаючи на посаду судді, така особа урочисто присягає Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Як визначено ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, в тому числі слідчому судді, такий відвід повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. ст. 75-76 КПК України. Однією з підстав для відводу судді (слідчого судді) може бути наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Заява про відвід (самовідвід) має бути мотивованою, тобто не формальною і не такою, що містить загальні чи абстрактні припущення про можливу упередженість поведінки та/або рішень судді в майбутньому. Така заява повинна містити посилання на достатні фактичні дані, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості судді при розгляді конкретної судової справи.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11) зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення в справі «Білуха проти України», п.п. 49, 50).

Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді, позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).

Таким чином, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

З поданої на розгляд суду заяви про самовідвід не встановлено обставин, які б вказували на існування в учасників справи будь-яких сумнівів у неупередженості чи необ`єктивності судді ОСОБА_3 . У разі наявності таких сумнівів, саме учасники мають право заявити відвід судді.

Як слідує із заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 , як на підставу самовідводу суддя вказує про те, що повертаючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченнмя ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вона фактично вказала на те, що на її думку, висунуте ОСОБА_4 обвинувачення є необгрунтованим.Однак, вказане не може бути підставою для самовідводу судді, оскільки кожен суддя, при здійсненні розгляду справи розподіленої на нього згідно з правилами автоматизованого розподілу, зобов`язаний об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя, керуючись принципами верховенства права та підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді. Повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених недоліків у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.291 КПК України передбачено нормами Кримінально-процесуального кодексу України. В ухвалі від 22 травня 2023 року суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 підставами повернення обвинувального акту зазначено невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_4 за звинуваченням у вчиненні кримінального правопопрушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.

При здійсненні правосуддя суддя зобов`язаний бути неупередженим та об`єктивним, не допускати прояву суб`єктивних вподобань чи неприязні.

У разі вчинення дій, які суддя розцінює як втручання у здійснення ним правосуддя, він має реагувати відповідно до вимог ч.4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», а у випадку вчинення учасниками, в тому числі захисниками зловживання процесуальними правами, суддя зобов`язаний реагувати відповідно до вимог процесуального законодавства.

Обставини, на які суддя посилається у своїй заяві, не можуть слугувати підставами для її самовідводу, оскільки на переконання суду, є виключно суб`єктивними, тому не належать до таких, які викликають сумнів у її неупередженості та унеможливлюють ухвалення нею об`єктивного судового рішення в справі.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що безсторонність суду та здійснення провадження в справі на основі додержання законності презюмується, є основним обов`язком судді, суд приходить до висновку, що заявлений самовідвід суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 , не містить достатніх доводів, які б свідчили про наявність підстав для самовідводу, передбачених нормами КПК України, тому заява про самовідвід від участі в розгляді справи № 173/1016/23, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75-76, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 від участі в розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1