Номер провадження: 11-кп/813/351/23
Справа № 511/551/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Одеський слідчий ізолятор» апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 грудня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000802, внесеного до ЄРДР 24.10.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальністю - тракторист механізатор, одруженого, офіційно не працюючого, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

-25.10.1994 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнений 25.05.1995 року;

-05.06.1996 року Кодимським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 3-х років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

-16.03.2000 року Кодимським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 142 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнений умовно-достроково 22.01.2004 року, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 12 днів

-29.06.2004 року Кодимським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 1-ого року позбавлення волі, застосовано ст. 71 КК України - 6 місяців невідбутого покарання за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 16.03.2000 року;

-22.12.2006 року Песчанським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки обмеження волі;

-27.04.2007 року Чечельницьким районним судом Вінницької області обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, ч. 4 ст. 71 КК України - до покарання зараховано 1 рік за вироком Песчанського районного суду Вінницької області від 22.12.2006 року, остаточно призначене покарання 2 роки 6 місяців обмеження волі; Звільнений умовно-достроково 27.12.2007, невідбутий строк 1 рік 7 місяців;

-29.01.2009 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, ст. 71.72 КК України- приєднано 3 місяці за вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 27.04.2007 року, остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 09.09.2010 року Пищанським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України, позбавлення волі на строк 2 роки обмеження волі, ст. 70 ч. 4 КК України приєднано 1 рік 7 місяців за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 29.01.2009 року, остаточне покарання - 3 роки 7 місяців позбавлення волі; Звільнений умовно-достроково постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 17.02.2012 року, невідбутий строк 2 місяці, 7 днів;

- 05.07.2013 року Бершадським районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України, приєднано не відбуте покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 09.09.2010 р., загальний строк позбавлення волі три роки один день. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області, від 29.11.2013 року, вирок Бершадського районного суду Вінницької області, змінено: виключена з вироку вказівка про застосування ст. 71 КК України, вважається засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі. Звільнений по відбуванню терміну покарання 14.03.2016 року;

- 17.02.2020 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили в березні 2021 року,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 9,13 ч. 2 ст. 115, ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правоопрушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 9,13 ч. 2 ст. 115, ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України - у виді 10 (десяти) років позбавлення волі;

-за п.п. 9,13 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.02.2020 року за ст. 185 ч. 2 КК України, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 25.10.2019 року, тобто з дня фактичного затримання.

Вироком вирішено питанням щодо процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження та долі речових доказів.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 19.10.2019 року, приблизно о 12:00 год., в ході спільного вживання алкогольних напоїв, між обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які знаходились за місцем проживання обвинуваченого, а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , раптово виник конфлікт, в ході якого, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою, направленою на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли в ході сумісного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_7 взяв до рук шкіряний ремінь та, утримуючи його обома руками, приклав до життєво-важливого органу, а саме шиї останнього, після чого потягнув ОСОБА_9 на ліжко, де почав здушувати, достовірно усвідомлюючи, що вказані дії можуть призвести до смерті ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 , спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді, крововиливу у м`які тканини передньої поверхні шиї, крововиливу у м`які тканини передньо-лівої поверхні шиї та крововиливу у задню стінку глотки.

Одразу після цього, ОСОБА_7 маючи на меті довести свій злочинний намір у вигляді настання смерті ОСОБА_9 , почав наносити численні удари кулаками та ногами по голові та тулубу останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження. Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок отриманої закритої внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливів під м`яку оболонку головного мозку.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , маючи на меті сховати труп, виніс його до господарського приміщення на території свого домоволодіння, де поклав на підлогу.

Крім того, 19.10.2019 приблизно о 16:00 годині, обвинувачений ОСОБА_7 після вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 знаходився за місцем свого мешкання, а саме у буд. АДРЕСА_2 , в цей час, ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що її син ОСОБА_9 знаходиться за місцем проживання ОСОБА_7 , у пошуках сина прийшла до вказаної адреси, де у кімнаті будинку виявила ОСОБА_7 .

В ході спілкування з останнім, ОСОБА_10 почала допитуватися де ОСОБА_9 , на що ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила вбивство ОСОБА_9 , з метою приховання цього злочину та уникнення покарання за нього, розуміючи, що мати ОСОБА_9 , з яким він на передодні вживав спиртні напої, достовірно знала, що останній перебував у нього, діючи умисно, переслідуючи мету умисного вбивства ОСОБА_10 , маючи значну перевагу у силі, вазі та віці перед ОСОБА_10 , оскільки на момент вчинення злочину ОСОБА_10 було 79 років, штовхнув рукою у спину жінки, від чого вона впала на підлогу кімнати, та отримала тілесні ушкодження у вигляді двох саден ділянки лівого колінного суглоба, крововилива у м`які тканини лобової, тім`яної, лівої скроневої, правої скроневої ділянок голови.

Бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, маючи на меті позбавити життя ОСОБА_10 , ОСОБА_7 присів біля неї та з метою подолання супротиву, який чинила ОСОБА_10 , ОСОБА_7 своїм лівим передпліччям утримував жінку, притискаючи її в районі грудей до підлоги, а передпліччям своєї правої руки зі значною силою почав тиснути на шию ОСОБА_10 , доки остання не перестала подавати ознак життя та померла на місці події.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_7 , маючи на меті сховати труп ОСОБА_10 , виніс його до господарського приміщення на території свого домоволодіння, де поклав на підлогу поруч із трупом ОСОБА_9 .

Також, 19.10.2019 року, після вчинення умисних вбивств ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , який знаходився за місцем свого проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , почав побоюватися що може бути викритим батьком ОСОБА_9 та чоловіком ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , котрий знав, що спочатку його син ОСОБА_9 , та пізніше дружина ОСОБА_10 пішли до місця проживання ОСОБА_7 та міг повідомити правоохоронні органи та громадськість про факт безвісного зникнення останніх, керуючись чим, вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_11 .

Так, наступного дня, а саме 20.10.2019 року, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисні вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та маючи на меті приховати ці злочини, прийшов до місця мешкання ОСОБА_11 , а саме до буд. АДРЕСА_3 , де його у дворі вказаного домоволодіння зустрів останнього.

Будучи не усвідомленим про істинні наміри ОСОБА_7 , та маючи на меті пригостити ОСОБА_7 , ОСОБА_11 увійшов до приміщення літньої кухні, а ОСОБА_7 прослідував за ним.

Знаходячись у приміщенні літньої кухні буд. АДРЕСА_3 , 20.10.2019року, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисні вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою приховати ці злочини, діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_11 , використовуючи перед останнім свою значну перевагу у силі, вазі та віці, оскільки на момент вчинення злочину ОСОБА_11 був 81 рік, йдучи позаду ОСОБА_11 , раптово та підступно наніс один удар кулаком своєї правої руки в задню частину голови останнього, від чого ОСОБА_11 впав на підлогу кухні вищевказаного домоволодіння та вдарився правою частиною голови об тверде покриття підлоги, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що поєднує: лінійні переломи склепіння і основи черепа з локалізацією центральних частин вказаних переломів на потиличній кістці справа і правій скроневій кістці, вогнищеві крововиливи під м`які оболонки головного мозку (субарахноїдальний крововилив), вогнищеві крововиливи у м`які тканини заднього відділу волосистої частини голови (тім`яно-потилична ділянка праворуч).

З метою доведення свого злочинного наміру, направленого на умисне позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_7 наступив своєю ногою ОСОБА_11 на життєво-важливий орган, а саме шию, та почав прикладати зусиль для притискання ногою шиї ОСОБА_11 до підлоги, дочекавшись поки останній не припинить подавати ознак життя та помре на місці.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді, закритої травми шиї. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок отриманої закритої травми шиї у вигляді переломів під`язикової кістки та кісток гортані і настала від механічної асфіксії.

Окрім того, 20.10.2019 року, у ОСОБА_7 , який раніше був судимий за злочини проти власності, судимість за які не погашені, та знаходився у приміщенні літньої кухні буд. АДРЕСА_3 , одразу після умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , винник злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме, мобільних телефонів, які знаходилися у будинку та належали вбитим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме, мобільних телефонів з метою особистої наживи, ОСОБА_7 , впевнившись, що його дії залишаються не поміченими для оточуючих та ніхто за ним не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав два мобільних телефони, а саме «Prestigio Wize E1 DUO»IMEI1- НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , вартістю 321,66 гривень та «Nokiа 1280» IMEI-НОМЕР_3 вартістю 150,00 гривень.

В подальшому, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 471,66 гривень.

Крім того, 20.10.2019 року, у ОСОБА_7 , який перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 та який є особою, яка раніше вчиняла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), раптово виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та яке знаходиться за місцем їх мешкання, а саме у буд. АДРЕСА_3 .

Так, 20.10.2019 року, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 прийшов до домоволодіння АДРЕСА_3 , де з метою особистої наживи, переслідуючи корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, через вхідні двері, таємно проник до приміщення літньої кухні, де на підлозі залишався лежати труп ОСОБА_11 .

Побоюючись бути поміченим сусідами, маючи на меті приховати свої дії від сторонніх осіб, які могли б побачити його у вікно, завісив його простирадлом, після чого, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання сторонніх осіб, з метою власного збагачення визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та яке знаходиться у приміщенні літньої кухні, а саме металеву механічну соковижималку сірого кольору вартістю 96,66 гривень та металеву механічну м`ясорубку сірого кольору із маркуванням «МС ГОСТ 4025» вартістю 93,33 гривень.

Продовжуючи діяти з цією ж метою, ОСОБА_7 вийшов з приміщення літньої кухні та через незачинені на замок вхідні двері пройшов до будинку вказаного домоволодіння, де також з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а саме електричну соковижималку білого кольору з маркуванням «СВСП-106 «РОСИНКА» вартістю 416,66 гривень.

Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 606,65 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вказаним вироком, до суду із апеляційними скаргами, кожен окремо, звернувся обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 , в яких зазначають, що оскаржуваний вирок є незаконним та необ`єктивним. з огляду на наступне:

- судом не було прийнято до уваги, що свідок ОСОБА_14 під час досудового розслідування обмовила обвинуваченого;

- судом було відмовлено у задоволенні клопотань учасників судового провадження про допит свідків, дослідження доказів та вчинення інших процесуальних дій;

- судом не наведено підстав прийняття до уваги одних доказів та відхилення інших;

- судом було порушено право обвинуваченого виступити на судових дебатах. Так ОСОБА_7 було написано останнє слово, яке було направлено з ДУ ОСІ, однак таке не було доставлено в останнє судове засідання, однак судовий розгляд не було відкладено;

- судом не було роз`яснено право на суд присяжних та його наслідки.

На підставі наведеного сторона захисту просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити кримінальне провадження у зв`язку із не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Також, обвинуваченим було направлено доповнення до раніше поданої ним апеляційної скарги, у яких обвинувачений додатково зазначив, наступне:

- судом було відхиллено клопотання про виклик усіх з ким, відповідно до роздруківок телефонних розмов з 19.10.2019 року по 21.10.2019 року вбиті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мали телефонні розмови, оскільки такі роздруківки спростовують зазначені обвинувачення факти щодо часу та датам смерті цих людей;

- на 20.10.2019 року у обвинуваченого є алібі, що можуть підтвердити свідки, про допит яких заявлялось стороною захисту. Однак зі всіх свідки було допитано лише одного, допит якого прокурором було проведено некоректно, так прокурор плутав свідка, сам відповідав на свої питання;

- з наданих ОСОБА_14 показів, вбачається, що обвинувачений душив ОСОБА_9 , однак про нанесення йому будь-яких ударів вона не згадувала. Однак обвинувачення посилається на нанесення обвинуваченим ударів руками та ногами, що свідчить про доопрацювання показів ОСОБА_14 після отримання висновків експертизи. Так само були допрацьовані покази і в частині обставин смерті ОСОБА_11

- обвинуваченим було заявлено відвід прокурору, у задоволенні якого судом було необґрунтовано відмовлено, а потім і відвід колегії судді, який задоволено також не був;

Під час апеляційного розгляду просить викликати у судове засідання усіх свідків сторони обвинувачення та понятих, оскільки їх свідчення є сумнівними, з огляду на те, що вони не пам`ятають ані пори року, ані дати коли відбувалися обставини, щодо яких вони надають свідчення. А саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та свідків сторони захисту - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор, заперечувала проти апеляційних скарг сторони захисту та просила залишити їх без задоволення, водночас, обвинувачений та його захисник підтримали апеляційні скарги та поросили задовольнити їх у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 9,13 ч. 2 ст. 115, ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Так, у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , заперечував власну причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень та заявив, що обмовив себе під час досудового розслідування, оскільки його дружина ОСОБА_14 повідомила йому, що вагітна та пояснив наступне. Прийшовши додому 19 жовтня, після 17:00 або 18:00 годин, його дружина ОСОБА_14 розповіла, що приходив ОСОБА_21 , який чекав поки він повернеться, випивав вино та постійно чіплявся до неї. У той час, повз їхнього подвір`я проходила ОСОБА_10 , яку вона покликала на допомогу, однак та не змогла забрати ОСОБА_22 додому, між ними виникла сварка, під час якої він її вдарив. Потім ОСОБА_23 розповіла, що виявила труп ОСОБА_10 , в ямі туалету, із-за чого почала сваритися з ОСОБА_21 . У ході сварки вона, захищаючись від його нападів, наносила йому удари палкою (ніжкою від стола) по різним частинам тулубу. Коли він впав на підлогу і вона виявила, що він лежить не рухаючись, поволочила його за ноги та кинула до ями в туалет.

При допиті у судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений, а також під час апеляційного розгляду, не заперечував факти виявлення за місцем його проживання ( АДРЕСА_2 ) трупу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та трупу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також збут трьох мобільних телефонів на ринку «Привоз», які належали потерпілим ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, встановлено, що суд першої інстанції правильно розцінив таку позицію обвинуваченого, як спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини, провівши всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, потерпілого, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно, як на докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, послався на протокол слідчого експерименту від 26.10.2019 року за участю свідка ОСОБА_14 , відповідно до якого, свідок відтворила обставини, які відбувалися 19.10.2019 року, у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме обставини вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до якого свідок ОСОБА_14 за допомогою манекена показала як саме ОСОБА_7 душив ОСОБА_9 за допомогою ременя та де останній заховав труп. Після чого свідок повернулася до тієї ж кімнати у будинку, до якої через деякий час прийшла ОСОБА_10 та за допомогою манекена, показала, як ОСОБА_7 позбавив життя ОСОБА_10 , а саме: місце, де він штовхнув її на підлогу і остання впала обличчям до підлоги, після чого показала, як ОСОБА_25 присів біля ОСОБА_10 та поставив лікоть їй на шию і не відпускав, поки остання не перестала дихати. Після чого свідок показала, як ОСОБА_7 затягнув тіло вбитої до сараю, де вже знаходився труп раніше вбитого, ОСОБА_9 . Далі всі учасники слідчого експерименти, за вказівкою свідка, направились до будинку АДРЕСА_3 , біля якого, свідок детально відтворила, як ОСОБА_7 зайшов за ОСОБА_11 (батька вбитого ОСОБА_22 ) у приміщення літньої кухні, а також, як останній покинув зазначене приміщення, зокрема, закривши його на замок. При цьому зазначила, що повернувшись до свого будинку, зі слів ОСОБА_7 , вона дізналась, що той вбив ОСОБА_11 .

При цьому слід відмітити, що свідок ОСОБА_14 під час допиту у суді першої інстанції повністю відмовилась від обставин події, які остання відтворювала під час слідчого експерименту 26.10.2019 року, та повідомила, що вона обмовила свого чоловіка.

Так, свідок ОСОБА_14 під час судового розгляду у суді першої інстанції пояснила, що потерпілий ОСОБА_9 , перебуваючи на території її домоволодіння, у будинку АДРЕСА_2 , 20 жовтня 2019 року у денний час вбив свою матір - ОСОБА_10 , труп якої заховав у вигрібній ямі туалету. Після чого, між нею та ОСОБА_9 виникла сварка та бійка, в ході якої, вона захищаючись від нього, наносила удари дерев`яною ніжкою від стола в різні частини тулубу ОСОБА_22 , внаслідок чого той помер і вона закинула його до ями туалету. Також зазначила, що 2 мобільних телефони, один простий кнопковий, другий - сенсорний, вона знайшла на території свого домоволодіння на місці, де очікував ОСОБА_9 її чоловіка, а третій на ліжку у кімнаті свого будинку, де лежала ОСОБА_10 .

Таким чином, у судовому засіданні, у присутності всіх учасників кримінального провадження, свідок ОСОБА_14 повідомила інформацію щодо вбивства двох осіб, а саме - ОСОБА_26 та ОСОБА_10 , іншими особами.

Зазначені обставини були зафіксовані судом першої інстанції та на підставі ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.03.2023 року доручено прокурору Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_27 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому статтею 214 КПК України, згідно повідомлення ОСОБА_14 від 16 лютого 2021 року.

На підставі зазначеної ухвали розпочато досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000002 від 23.03.2021 року, за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України. У ході досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні уповноваженим органом було дано оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, оцінено об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, відомості за яким були внесені до ЄРДР, внаслідок чого, слідчий дійшов висновку про відсутності складу кримінального правопорушення та постановою від 31.03.2021 року закрив кримінальне провадження.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що свідок ОСОБА_14 , надаючи показання у суді намагалася покращити становище свого чоловіка обвинуваченого ОСОБА_7 , з метою уникнення ним відповідальності за вчиненні кримінальні правопорушення.

У свою чергу, при дослідженні протоколу слідчого експерименту за участю свідка від 26.10.2019 року та додатку до нього у виді відеозапису, суд першої інстанції прийшов до переконання, з яким погоджується і апеляційний суд, що свідок відварювала події тих днів добровільно, без впливу будь-кого на неї і вказівок з боку сторонніх осіб. Так, свідок ОСОБА_14 за допомогою манекену демонструвала спосіб та місця вчинення злочинів, вказувала на послідовність позбавлення життя потерпілих, коли ще не були проведені експертизи по справі, не були остаточно встановлені причини смерті цих осіб та час їх смерті,

а тому свідок не могла давати показання по вказівкам та зі слів працівників поліції, так як ці обставини не були відомі нікому, крім неї, як очевидиці вчинених злочинів. До того ж, підозрюваний ОСОБА_7 не давав ніяких показів на досудовому розслідування.

Даний висновок суду першої інстанції узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_28 , який був допитаний у судовому засіданні, та пояснив, що він був присутній у якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 та підтвердив добровільність демонстрації свідком обставин, очевидцем яких остання була.

Колегія суддів звертає увагу, що протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 26.10.2019 року узгоджується з іншими письмовими доказами, які обґрунтовано покладені в основу оскарженого вироку, зокрема.

Так, з протоколу огляду місця події від 23.10.2019 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що у приміщені літньої кухні виявлено труп ОСОБА_11 (т.2 а.с. 7-19).

Згідно довідки судово-медичного експерта ОСОБА_29 від 25.10.2019 року - при розтині трупа гр-на ОСОБА_11 , 1937 р.н. (82 років), було встановлено (попередньо!), що смерть останнього настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, що поєднує переломи кісток основи з поширенням на склепіння черепа (тім`яно-потилична ділянка голови переважно праворуч), вогнищеві крововиливи під м`які оболонки головного мозку з його набряком і вогнищевий крововилив у м`які тканини - потиличної ділянки волосистої частини голови. Також була виявлена закрита травма шиї, що представлена поодинокими синцями і саднами на лівій передньобічній поверхні шиї з переломами лівої половини під`язикової кістки і лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща зі слабко вираженими вогнищевими крововиливами у м`які тканини шиї в проекції вказаних переломів (т.2 а.к.п.69)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №10-122, при дослідженні трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були виявлені наступні ушкодження: - закрита черепно-мозкова травма, що поєднує: лінійні переломи склепіння і основи черепа з локалізацією центральних частин вказаних переломів на потиличній кістці справа і правій скроневій кістці; вогнищеві крововиливі під м`які оболонки головного мозку (субарахноїдальний крововилив); вогнищеві крововиливи у м`які тканини заднього відділу волосистої частини голови (тім`яна-потилична ділянка праворуч); закрита травма шиї, що представлена: повним переломом лівого великого ріжка під`язикової кістки у місці його з`єднання з тілом кістки, неповними переломами основи лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща і перснеподібного хряща зліва (в місці переходу дуги в печатку вказаного хряща з лівого боку) з вогнищевими локальними крововиливами у м`які тканини шиї в проекції переломів лівих ріжків під`язикової кістки і щитоподібного хряща; синець на лівій передньобічній поверхні шиї в її верхній половині, садна в проекції лівої половини дуги нижньої щелепи. Не виявлено яких-небудь інших ушкоджень, окрім зазначених. Виявлені ушкодження обумовлені діями тупого предмету (предметів), характерні особливості якого (яких) у наявних травмах не відобразилися. Смерть ОСОБА_11 знаходиться у прямому причинному зв`язку із отриманою закритою травмою шиї у вигляді переломів під`язикової кістки та кісток гортані і настала від механічної асфіксії, найімовірніше, за механізмом рефлекторної зупинки серця (внаслідок травмуючої дії на ділянку лівого судинно-нервового пучка шиї). Виявлені у ОСОБА_11 закриті ушкодження шиї, що обумовили розвиток асфіксії з настанням смерті постраждалого, і закрита черепно-мозкова травма з переломами кісток основи і склепіння черепа, містять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Відповідно до протоколу обшуку від 25.10.2019 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що у вигрібній ямі туалету виявлено та вилучено: труп чоловічої статі ( ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; труп жіночої статі ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а у житловій кімнаті будинку виявлено та вилучено, шкіряний ремінь. З відеозапису судом також встановлено, що ОСОБА_14 , яка була присутня при проведенні слідчої дії, добровільно видала речі, а саме побутову техніку, яка належала ОСОБА_30 та яку ОСОБА_7 викрав з їх будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1982-3540/2019, при дослідженні трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , експерт прийшов до наступних підсумків: смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з наявною у нього закритою внутрішньочерепною травмою у вигляді крововиливів під м`яку оболонку головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 з`явився набряк головного мозку. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені наступні ушкодження: - синець лобової та виличної ділянок справа з переходом на повіки правого ока, крововиливи у м`яких тканинах голови, крововиливи під м`якою оболонкою головного мозку. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Дані ушкодження складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої внутрішньочерепної травми та оцінюватися роздільно не можуть; таким чином за критерієм небезпеки для життя, згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; - синець передньо-правої поверхні грудної клітки, закритий перелом 6-го ребра по правій середньо-ключичній лінії, закриті переломи 6,7 ребер по лівій задньопаховій лінії. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Дані ушкодження складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої травми грудної клітки. Оцінити ступінь тяжкості даних ушкоджень не представилося можливим, оскільки результат даної травми не визначився у зв`язку з настанням смерті потерпілого від іншої причини (закрита внутрішньочерепна травма); - садно задньо-правої поверхні шиї, садно задньої поверхні правого передпліччя, садно лівої бічної поверхні шиї, два садна ділянки лівого плечового суглоба, садно зовнішньої поверхні лівого плеча, чотири садна передньої поверхні лівого плеча, садно зовнішньої поверхні лівого стегна, два синця зовнішньої поверхні правого стегна, крововилив у м`яких тканинах передньої поверхні шиї, крововилив у м`яких тканинах передньо-лівої поверхні шиї, крововилив у задньої стінки глотки. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися і в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 не перебувають. Всі ушкодження виявленні при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 утворені прижиттєве, що підтверджується наявністю клітинної реакції у ділянках ушкоджень. Множинність, локалізація і характер всіх ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 , виключає можливість їх заподіяння самим потерпілим. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені ушкодження у вигляді садна задньої поверхні правого передпліччя, двох саден ділянки лівого плечового суглоба, садна зовнішньої поверхні лівого плеча, чотирьох саден передньої поверхні лівого плеча, які могли утворитися при самозахисті потерпілого. Множинність, локалізація і характер всіх ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виключають можливість їх заподіяння внаслідок одномоментного падіння з висоти власного рост у. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 , ушкоджень які могли утворитися після наступу біологічної смерті не виявлено. (т.3, а.с. 9-32).

З висновку експерта судово-медичної експертизи №126 убачається, що садно овальної форми в правій частині клаптя шкіри шиї від трупа ОСОБА_9 могло бути утворене краєм нігтьової пластинки пальця кисті, яка утримувала ремінь, як вказано свідком ОСОБА_14 на слідчому експерименті від 26.10.2019 року (т.4, а.с.187-192).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1981-3539/2019, за фактом смерті ОСОБА_10 , 1939 року народження, експерт прийшов до наступних підсумків: Смерть ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявною у неї закритою травмою шиї у вигляді множинних переломів під`язикової кістки, щитоподібного хряща та перснеподібного хряща. Безпосередньо причину смерті у даному випадку встановити не представляється можливим у зв`язку з вираженими гнильними змінами трупа. Однак, слід вважати, що в подібних випадках найчастішою безпосередньою причиною смерті як правило є механічна асфіксія, шок або рефлекторна зупинка серця. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлені численні ушкодження. Всі ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості яких в ушкодження х не відобразилися. Не виключається можливість утворення даних ушкоджень від травматичної дії руки або ноги нападника. Всі ушкодження утворені прижиттєве, що підтверджується наявністю клітинної реакції у ділянках ушкоджень. Множинність, локалізація і характер всіх ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 , виключає можливість їх заподіяння самою потерпілою. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 ушкоджень, які могли утворитися при самозахисті потерпілої (садна, синці передплічь, кистей), не виявлено. Однак, виявлено ушкодження у вигляді крововиливу у м`яких тканинах правого плеча, по зовнішній поверхні, яке могло утворитися при самозахисті потерпілої. Локалізація ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 , дозволяє припустити, що:- у момент заподіяння ушкоджень шиї потерпіла була звернена передньою поверхнею шиї до травмуючого предмету; у момент заподіяння переломів ребер потерпіла була звернена передньо-правою поверхнею тулуба до травмуючого предмету; у момент заподіяння саден ділянки лівого колінного суглоба потерпіла була звернена передньою поверхнею лівого колінного суглоба до травмуючого предмету; у момент заподіяння крововиливу у м`яких тканинах правого плеча, по зовнішньої поверхні потерпіла була звернена зовнішньою поверхнею правого плеча до травмуючого предмету; локалізація ушкоджень голови (крововиливів у м`яких тканинах лобової, тім`яної, лівої скроневої, правої скроневої ділянок голови та потиличної ділянки справа), дозволяє припустити, що у момент заподіяння ушкоджень взаєморозташування потерпілої і травмуючого предмета неодноразово змінювалося. У даному випадку при спричиненні ушкоджень потерпіла могла перебувати як у вертикальному так і в горізониальному положеннях. Множинність, локалізація і характер всіх ушкоджень, виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 виключають можливість їх заподіяння внаслідок одномоментного падіння з висоти власного росту. Встановити проміжок часу, протягом якого потерпіла могла вчиняти самостійні активні дії, при наявності ушкоджень у вигляді закритих переломів правих ребер не представляється можливим, оскільки результат даної травми не визначився у зв`язку з настанням смерті потерпілої від іншої причини (закрита травма шиї). При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 ушкоджень, які могли утворитися після наступу біологічної смерті, не виявлено. (т.3, а.с.40-63).

Також апеляційний суд звертає увагу, що згідно висновків судово-медичних експертиз, всім потерпілим, майже в однаковий спосіб були заподіяні тілесні ушкодження, оскільки наявні тілесні ушкодження в області шиї та переламів хрящів гортані, що підтверджує те, що злочини могла вчинити одна особа.

Крім того, судом першої інстанції належним чином перевірялися доводи сторони захисту щодо наявності алібі у обвинуваченого та можливості користування своїми мобільними телефонами загиблими в дні позбавлення їх життя. Так, судом першої інстанції за клопотанням сторони захисту було допитано свідка ОСОБА_31 , задля перевірці наявного алібі обвинуваченого; допитано експерта ОСОБА_29 , задля уточнення часу настання смерті ОСОБА_11 ; постановлено ухвалу про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та зберігаються у оператора телекомунікаційної мережі, для перевірки телефонних дзвінків 19 та 20 жовтня 2019 року, з мобільних телефонів вбитих ОСОБА_32 .

Судом першої інстанції був наданий ретельний аналіз зазначеним доказам та встановлено наступне:

- свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні у суді першої інстанції пояснила, що бачила ОСОБА_34 3 або 4 рази в своєму житті. Останній раз бачила ОСОБА_35 на початку літа, а можливо і восени, точно не пам`ятає, але він приїхав до них на таксі, з метою домовитися, щоб вона з чоловіком допомогли їм косити траву. ОСОБА_25 сказав, що гроші є, оскільки він здав горіхи і дав їй 200 грн. Потім він поїхав додому на таксі. Декілька днів після того, її цивільний чоловік ОСОБА_36 приймав участь в допомозі працівникам поліції розбирати туалет та грузити трупи;

- допитаний експерт Роздільнянського районного відділення Одеського обласного бюро СМЕ - ОСОБА_29 суду підтвердив свій висновок, що смерть ОСОБА_11 могла настати 20.10.2019 року та знаходиться у прямому причинному зв`язку із отриманою закритою травмою шиї у вигляді переломів під`язикової кістки та кісток гортані і настала від механічної асфіксії, найймовірніше, за механізмом рефлекторної зупинки серця (внаслідок травмуючої дії на ділянку лівого судинно-нервового пучка шиї);

- з роздруківки телефонних з`єднань з мобільних номерів ОСОБА_11 (мобільних дзвінків, інтернет з`єднань, тощо), останній користувався мобільним телефоном (в тому числі і інтернетом) в період часу з 19 жовтня 2019 року по 16.50 годин 20 жовтня 2019 року, (що підтверджується розташуванням вежі стільникового зв`язку, з`єднання з якої відбувалось);

- з роздруківки телефонних з`єднань з мобільного номеру ОСОБА_10 остання, в останній раз спілкувалась в 14.05 годин 19 жовтня 2019 року, а в подальшому жодного разу на зв`язок не виходила, що також підтверджує версію сторони обвинувачення щодо дати вбивства ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, аналізуючи досліджені докази у взаємозв`язку з протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 26.10.2019 року, зробив правильний висновок, що мобільний телефон, який належить ОСОБА_10 знаходився за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено труп ОСОБА_11 та фактично перебував у його розпорядженні.

Аргументи обвинуваченого, що йому не було роз`яснено право на суд присяжних та його наслідки є надуманими, колегія суддів спростовуючи ці аргументи, зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КПК України, кримінальне провадження судом присяжних здійснюється відповідно до загальних правил цього Кодексу з особливостями, встановленими цим параграфом. Суд присяжних утворюється при місцевому загальному суді першої інстанції. Усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Конституції України, в якій наголошується, що народ безпосередньо бере участь у здійсненні правосуддя через народних засідателів і присяжних, можуть утворюватися суди присяжних. Суд присяжних уособлює інструмент формування правової ідеології, вдосконалення та ескалації інституту змагальності, виховання довіри широкого загалу до суду як до органу, що поважає права та свободи людини. Колегіальність як засада судочинства була визначена однією з перших ще на ранніх етапах становлення судових інституцій держави. За умов подальшої гуманізації суспільства відродження суду присяжних є найбільш перспективним.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до вимог ст. 384 КПК України до обвинувального акту у кримінальному провадженні 0000802, внесеному до ЄРДР 24.10.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, додана розписка обвинуваченого про роз`яснення права на розгляд кримінального провадження судом присяжних (а.с.54 т.1).

Крім того, у підготовчому судовому засіданні 07.04.2023 року судом також було роз`яснено обвинуваченому право на розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, що підтверджується особистою розпискою обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с. 70 т. 1), журналом судового засідання (а.с. 86 т.1), та технічним носієм інформації, на якому зафіксовано вказане судове засідання (обкладинка тому №5).

Також, у апеляційній скарзі обвинувачений вказав, що судом першої інстанції було порушено право обвинуваченого на виступити у судових дебатах. Зокрема, обвинувачений вказав, що ним було написано останнє слово, яке було направлено через адміністрацію з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», однак вказаний лист не було доставлено у останнє судове засідання, а суд не відклав судове засідання. Вказані доводи колегія суддів апеляційного суду визнає безпідставними з огляду на таке.

Судові дебати в кримінальному процесі ? це самостійна частина судового розгляду, суть якої полягає в проголошенні сторонами промов, у яких вони викладають свої висновки за результатами судового слідства, даючи юридичну оцінку отриманим результатам, формулюють та обґрунтовують свої вимоги й пропозиції перед судом і свої заперечення проти доводів, висновків, вимог та пропозицій інших сторін.

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що у свою чергу сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження та постановленню законного й обґрунтованого рішення суду.

Згідно з приписами ч. 7 ст. 364 КПК України після закінчення промов учасники судових дебатів мають право обмінятися репліками.

Після оголошення судових дебатів закінченими суд надає обвинуваченому останнє слово.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції у судовому засідання 22.11.2021 року закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами та перейшов до судових дебатів. Після виступу прокурора у судових дебатах суд першої інстанції надав слово стороні захисту у судових дебатах. Також, учасники судового засідання обмінялися репліками. Після чого, суд першої інстанції, оголосив судові дебати закінченими та оголосив перерву до 06.12.2021 року, для надання часу обвинуваченому для підготовки останнього слова ( т. 6 а.с.114, обкладинка тому №5 ).

06.12.2021 року було проведено судове засідання у якому обвинувачений ОСОБА_7 скористався своїм правом та звернувся останній раз до суду, висловив свою думку щодо пред`явленого обвинувачення та досліджених під час судового розгляду доказів. У свою чергу, відповідно до вимог процесуального закону, суд не обмежував обвинуваченого у тривалості останнього слова певним часом (а.с. 116 т.6, обкладинка тому №5).

Варто зауважити, що з журналу судового засідання та технічного носія інформації, на якому зафіксовано вказане судове засідання, не вбачається, що обвинувачений звертався з клопотанням про відкладання судового засідання, зокрема для того, щоб долучити до матеріалів справи письмове звернення до суду.

Ураховуючи наведене, немає жодних підстав стверджувати, що в судовому засіданні було порушено право особи на захист.

За таких обставин, з урахуванням обсягу досліджених доказів, їх ретельний аналіз, перевірки на предмет допустимості та належності, на думку колегії суддів, дають беззаперечні підстави вважати правильними висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.

Апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції при призначені міри покарання враховані всі вимоги кримінального закону та положень судової практики: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а також конкретні обставини справи.

За вказаних вище підстав, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів та підстав для пом`якшення покарання, не вбачає.

Колегія суддів вважає таке рішення суду першої інстанції справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 370, 372, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 грудня 2021 року у кримінальному провадженні 0000802, внесеному до ЄРДР 24.10.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4