Дата документу 25.07.2023
Справа № 334/5364/23
Провадження № 1-кп/334/621/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/334/621/23, внесене 15.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001224, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню технічну освіту, не працює, у шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.05.2023 Ленінським районним судом міста Запоріжжя за статтею 390-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, з покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де також проживає його матір ОСОБА_5 , упродовж 2022-2023 років, маючи умисел на систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично вчиняв відносно останньої психологічне та фізичне насильство, яке виражалось у штовханнях, словесних образах, погрозах, хапанням за руки, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженнях, що призвело до психологічних страждань та викликало у неї побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

08 жовтня 2022 року приблизно о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері, яке виразилось у штовханні, словесних образах, погрозах, хапаннях за руки, висловлюваннях нецензурною лайкою та приниженнях, що спричинили емоційну невпевненість, фізичний біль та страх у потерпілої, за вчинення якого ОСОБА_3 відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2022 у справі № 334/4710/22 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, 11 жовтня 2022 року приблизно о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 290727, відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2022 у справі № 334/4709/22 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Також, 23 листопада 2022 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, порушуючи вимоги тимчасово заборонного припису від 18.11.2022 серії АА № 272411, вчинив психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері, яке виразилось у висловлюваннях грубою нецензурною лайкою, приниженнях, що спричинили емоційну невпевненість, фізичний біль та страх у потерпілої, за вчинення якого ОСОБА_3 05.12.2022 відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2022 у справі № 334/5705/22 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

01 січня 2023 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері, яке виразилось у висловлюваннях грубою нецензурною лайкою, приниженнях, штовханнях та хапаннях за груди, що спричинили емоційну невпевненість, фізичний біль та страх у потерпілої, за вчинення якого ОСОБА_3 відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2023 у справі № 334/267/23 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 КУпАП.

10 квітня 2023 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері, яке виразилось у висловлюваннях грубою нецензурною лайкою, приниженнях, штовханнях та погрозах, що спричинили емоційну невпевненість, фізичний біль та страх у потерпілої, за вчинення якого ОСОБА_3 відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2023 у справі № 334/2914/23 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за статтею 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань та емоційної залежності.

Відповідно до вимог частини першої статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитами потерпілої та обвинуваченого, постанов суддів про накладення адміністративних стягнень, а також документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину за вищевикладених обставин, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до яких вона проживає разом з обвинуваченим весь час. Обвинувачений офіційно не працює, інколи підробляє неофіційно. На протязі останніх двох років він зловживає алкогольними напоями. Також, на протязі останніх двох років він, коли перебуває у стані алкогольного сп`яніння постійно чіпляється до неї, ображає її, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою. Інколи погрожував фізичною розправою , штовхав її та вимагав грошові кошти. Лише з жовтня 2022 року вона стала за цих обставин викликати поліцію. Поліцію вона викликала з приводу вказаних дій обвинуваченого кілька разів. Вона не пам`ятає дат, коли саме щодо обвинуваченого складались протоколи пр. адміністративні правопорушення.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину визнав повністю та пояснив, що він не пам`ятає дат, але зазначені в обвинувальному акті обставини мали місце. На його неналежну поведінку вплинула війна та зловживання алкогольними напоями, під час чого він становиться агресивним. Дійсно він кілька разів, починаючи з жовтня 2022 року висловлювався на адресу матері нецензурною лайкою, відштовхував її та погрожував.

Постановами суддів Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 07.11.2022 у справі про адміністративне правопорушення № 334/4709/22, від 07.11.2022 у справі про адміністративне правопорушення № 334/4710/22, від 05.12.2022 у справі про адміністративне правопорушення № 334/5705/22, від 27.02.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 334/267/23, від 27.04.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 334/2914/23, згідно з якими на обвинуваченого ОСОБА_3 були накладені адміністративні стягнення за вчинення правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 173-2 КУпАП.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Досліджені в судовому засіданні докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України, є належними, допустимими та достатніми, оскільки відповідно до статей 84 - 86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо матері ОСОБА_5 , що призвело до фізичних, психологічних страждань та емоційної залежності «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

При призначенні покарання, відповідно до статей 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, раніше судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, ступінь його вини, суд вважає необхідним призначити йому покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді арешту.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Даний злочин був вчинений ОСОБА_3 до постановлення вироку Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10.05.2023 у кримінальному провадженні № 1-кп/334/470/23 (справа № 334/2515/23), яким обвинувачений був засуджений за статтею 390-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, з покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Отже, наявні підстави для призначення покарання відповідно до частини четвертої статті 70 КК України.

Проте, відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 15 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 51-3600кмо20 (справа № 760/26543/17), якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку. У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення частини четвертої статті 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

Таким чином, вирок Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10.05.2023 у кримінальному провадженні № 1-кп/334/470/23 (справа № 334/2515/23) необхідно виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались. Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 7-10, 20 - 29, 84 - 89, 91 - 94, 368, 371 - 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання після набрання ним законної сили.

Вирок Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 1-кп/334/470/23 (справа № 334/2515/23), яким ОСОБА_3 засуджений за статтею 390-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, з покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: