Справа № 287/1328/23
УХВАЛА

"29" серпня 2023 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши в смт Ємільчине клопотання прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання щодо спеціальної конфіскації та долю речових доказів по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 від 29.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло зазначене вище клопотання, в якому прокурор просить вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні №0000495 від 29.07.2016 року, а саме каміння бурштину, яке перебуває на тимчасовому відповідальному зберіганні в Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України», конфіскувати в дохід держави.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 29.07.2016 близько 19 години 30 хвилин невстановлені особи, перебуваючи в ділянці лісового масиву поблизу с. Обище, чинили опір працівникам правоохоронного органу під час виконання останніми службових обов`язків.

29.07.2016 року приблизно о 19 год. невідома особа, перебуваючи на території лісового масиву, який розташований поблизу с. Обище Олевського району, за допомогою мотопомпи марки «MERSEDES-BENZ» намагалася здійснювати незаконний видобуток бурштину.

29.07.2016 року приблизно о 21 год. невстановлена особа, перебуваючи на території лісового масиву, який розташований поблизу с. Обище Олевського району, за допомогою водяної мотопомпи марки «OHV-076» намагалася здійснювати незаконний видобуток бурштину.

Відомості про вчинення зазначених кримінальних правопорушень 29.07.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.342 КК України та 30.07.2016 року за №0000496 та №0000497 з правовою кваліфікацією ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України, які 13.03.2017 року та 14.03.2017 року об`єднані в одне провадження №0000495.

В ході проведення огляду місця події від 30.07.2016 року, а саме: речей наданих на добровільній основі ОСОБА_4 було виявлено каміння схоже за зовнішніми ознаками на каміння бурштину сирцю вагою близько 80 грам.

30.07.2016 року постановою слідчого вилучене в ході ОМП від 30.07.2016 року каміння схоже на каміння бурштину визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

10.10.2017 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 від 29.07.2016 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.15 ч.2 ст.240 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування та після закриття кримінального провадження не було вирішено питання щодо речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання 29.07.2016 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.342 КК України та 30.07.2016 року за №0000496 та №0000497 з правовою кваліфікацією - ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України, які 13.03.2017 року та 14.03.2017 року об`єднані в одне провадження №0000495.

Відповідно до постанови слідчого Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 30.07.2016 року каміння, яке схоже на каміння бурштину в поліетиленовому пакеті вагою близько 80 грам визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000495.

Згідно постанови слідчого від 10.10.2017 року кримінальне провадження №0000495 від 29.07.2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України.

З акту №12-зб приймання посилок з цінностями від 20.03.2018 року ДУ «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» слідує, що матеріально відповідальна особа ОСОБА_5 разом з членом комісії ОСОБА_6 прийняли, а слідчий Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 здав цінні посилки, зокрема поліетиленовий пакет по к/п №0000495 вагою 0,1 кг.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Зважаючи на те, що поліетиленовий пакет з камінням, схожим на бурштин, було предметом кримінального правопорушення, їх власника не встановлено, суд приходить до висновку, що вказане майно підлягає спеціальній конфіскації та його необхідно передати у власність держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.107, 100, 171-174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання щодо спеціальної конфіскації та долю речових доказів по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 від 29.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України задовольнити.

Каміння бурштину загальною вагою 0,1 кг, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000495 від 29.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.15, ч.2 ст.240 КК України та перебуває на тимчасовому відповідальному зберіганні в Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння України» конфіскувати в дохід держави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1