Справа № 932/4079/23
провадження № 1-кс/932/1683/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Дніпровського району Петриківської територіальної громади Дніпровської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, гранатометника 2-го механізованого відділення, 1-го механізованого взводу, 9-ї механізованої роти, 3-го механізованого батальйону, солдату військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне тяжке тілесне ушкодження.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також прокурор вказав про неможливість визначення застави, оскільки злочин, вчинений із застосуванням насильства.

Про наявність ризику у виді можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, обізнаність щодо чого може спонукати підозрюваного до переховування, при тому, що він також не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, існує випадковими заробітками, джерело яких може знаходитися за межами розташування органу досудового розслідування, межування Дніпропетровської області з тимчасово окупованими територіями.

Про наявність ризику у виді можливості знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, свідчить те, що досудове розслідування знаходиться на початковому етапі та слідчим не зібрано в повному обсязі речові докази та ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, буде мати можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність ризику у виді можливості незаконного впливу на свідків та потерпілого свідчить те, що ОСОБА_5 може перешкоджати явці до суду свідків, потерпілого, з метою зміни ними своїх показів або відмовитись від них, намагаючись у такий спосіб уникнути покарання.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленим ризикам, а неможливість визначення застави обґрунтував вчинення злочину із застосуванням насильства.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання слідчого, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання щодо нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього домашнього арешту, за місцем його проживання.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , вказавши на суворість запропонованого прокурором запобіжного заходу, наполягав на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема у виді цілодобового домашнього арешту, який здатен запобігти ризикам в разі їх встановлення судом. Наведені прокурором ризики не мотивовані та не підтверджені доказами.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001158 від 26 квітня 2023 року, повідомленням про підозру від 27 квітня 2023 року, яке було вручене останньому 27 квітня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється в наступному.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в посаді гранатометника 2-го механізованого відділення, 1-го механізованого взводу, 9-ї механізованої роти, 3-го механізованого батальйону, у військовому званні солдат, 24 квітня 2023 року в період часу з 19 год. 00 хв. до 21 год. 25 хв. (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) знаходячись у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з його батьком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, із силою, достатньою для спричинення тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому не менше трьох ударів невстановленим в ході досудового слідства предметом в область голови та тулуба, внаслідок чого, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді тяжкої сполученої травми тіла, закритої травми грудної клітини, закритого перелому 4-го, 5-го, 6-го, 7-го ребер ліворуч, підшкіряної емфіземи ліворуч, гемо пневмоторакс, закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку 2-го ступеню, субарахноїдально-внутрішньошлунковочний крововиливу, закритого перелому лівої величної кістки.

Обґрунтованість підозри підтверджується: рапортом від 25 квітня 2023 року, протоколом огляду місця події від 25 квітня 2023 року, в ході якого за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено сліди речовини бурого кольору, сліди папілярних ліній, білу кофту зі слідами речовини бурого кольору, одяг ОСОБА_5 , простирадла зі слідами речовини бурого кольору, чотири сліди папілярних ліній, змиви речовини бурого кольору, спортивні штани, кофту; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26 квітня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26 квітня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 26 квітня 2023 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27 квітня 2023 року; протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_14 від 27 квітня 2023 року; довідкою КЗ «КМЛШМД» ДОР від 26 квітня 2023 року № 287, відповідно якої у потерпілого ОСОБА_8 який знаходився в реанімаційному відділенні 25 квітня 2023 року було виявлено тілесні ушкодження у виді тяжкої сполученої травми тіла, закритої травми грудної клітини, закритого перелому 4-го, 5-го, 6-го, 7-го ребер ліворуч, підшкіряної емфіземи ліворуч, гемо пневмоторакс, закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку 2-го ступеню, субарахноїдально-внутрішньошлунковочний крововиливу, закритого перелому лівої величної кістки.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній розуміє високу ймовірність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в разі доведення факту скоєння даного злочину.

Крім того, про підвищений ризик можливості переховування підозрюваного свідчить відсутність у нього стійких соціальних зв`язків розірвання яких мало б стримати його від відповідних дій або ж створити для нього істотні негативні наслідки.

Слідчий суддя також враховує, що в контексті практики Європейського суду з прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

На судовому засіданні встановлено, що підозрюваний є військовослужбовцем, а отже може володіти інформацією щодо способів виїзду на окуповані території з Дніпропетровської області, яка межує із вказаною територією.

Вказані обставини свідчать про те, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду існує та є вірогідним.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків та потерпілого, що вбачається з характеру злочину у вчиненні якого він підозрюється.

На даному етапі досудового розслідування потерпілий ОСОБА_8 не допитаний, а підозрюваний ОСОБА_5 , згідно з наданим показами, частково визнав обставини зазначені в повідомленні про підозру, зокрема щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому предметом та в область голови.

З огляду на це, свідчення потерпілого мають важливе значення, а підозрюваний, будучи його сином, який з показів свідків постійно «виховує» свого батька, об`єктивно може вплинути на подальшу процесуальну поведінку потерпілого.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ані слідчим, ані прокурором не було надано відповідних доказів та не було наведено відповідних обґрунтувань.

Обґрунтовуючи даний ризик слідчий посилається на те, що розслідування знаходиться на початковому етапі та ним не було зібрано в повному обсязі речові докази, не визначаючи при цьому конкретні речі та документи, які мають істотне значення щодо яких підозрюваний потенційно може вчинити відповідні дії. Огляд місця події вже було проведено та всі речі та предмети, а також зразки та сліди, які мають значення для справи були вилучені та зберігаються в у відділенні поліції, до якого підозрюваний не має доступу. Про наявність інших речей та документів або про можливість їх існування, а отже вжиття заходів для відшукання прокурор не зазначив.

Такі обставини виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, адже в такому випадку не буде дотримано співмірності між ступенем тимчасового звуження прав підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і можливим ризиком завдання шкоди державі, органи якої змушені будуть вживати додаткових заходів за для завершення досудового розслідування, забезпечення судового розгляду та відновлення порушених прав громадян.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; майновий стан; не повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 березня 2023 року № 1312 у зв`язку з самовільним залишенням розташування 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом АДРЕСА_2 , з метою з`ясування причин та обставин даного факту вирішено провести службове розслідування.

Відповідно до службової характеристики наданої 30 березня 2023 року, тобто до вказаної події, вбачається, що командири 9 механізованої роти, 3 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 повідомили, що ОСОБА_5 за час проходження військової служби на займаній посаді зарекомендував себе безвідповідальним та недисциплінованим військовослужбовцем. Накази командування виконує, але не завжди чітко, невчасно та безвідповідально, потребує постійного контролю з боку командира. Вимоги статутів та інших правових документів в обсязі своїх функціональних обов`язків не знає і не дотримується їх. Поставлені перед ним завдання не виконує вчасно. Не має почуття відповідальності за доручену справу. Морально нестійкий.

На судовому засіданні підозрюваний пояснив, що самовільно залишив військову частину 09 березня 2023 року, оскільки не був згодний з рішенням керівництва, але після цього не переховувався та проживав вдома. Надану йому характеристику заперечив, проте не навів з цього приводу будь-яких доводів або обґрунтувань.

Вказані обставини свідчать про схильність підозрюваного до порушення встановленого порядку та вимог закону, його здатність надавати пріоритет свої власним інтересам поряд з інтересами держави, суспільства, що додатково свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту, які хоча передбачають низку обмежень та зобов`язань, проте також передбачають певний рівень відповідальності та дисциплінованості особи за для їх дотримання.

За наведених підстав неможливе застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя враховуючи наведені обставини зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Аналіз зазначених вимог закону свідчить про те, що слідчий суддя має право у виняткових випадках не визначити розмір застави, однак такий крок повинен бути детально аргументованим та виправданим, адже особа буде позбавлена гарантованого їй права бути звільненою під заставу.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 7 КПК України однією з важливих засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тобто, на кожну із сторін покладається обов`язок довести обґрунтованість висунутих аргументів та надати докази, з яких слідчий суддя має виходити при прийнятті рішення.

На судовому засіданні прокурор просив не визначати підозрюваному розмір застави пославшись на вчинення злочину із застосуванням насильства. Проте, жодних інших доводів прокурор не навів.

Слідчий суддя вважає позицію прокурора необґрунтованою щодо неможливості призначення застави, оскільки переконливих доводів з цього приводу ним не наведено.

Самого факту підозри у вчинення злочину із застосуванням насильства при вирішенні даного питання недостатньо, ця обставина повинна бути оцінена у сукупності з іншими обставинами, жодну з яких прокурор не навів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57 діб.

Визначити підозрюваному заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 23 червня 2023 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду та тримати його під вартою в умовах СІЗО.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1