Справа № 442/2244/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/366/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 квітня 2023 року відносно засудженого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 , -

встановила:

цією ухвалою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та звільнено останнього умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий термін 8 місяців 17 днів.

В решті клопотання - відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала суду є незаконною, не відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.

Зазначає, що судом не враховано, що засуджений ОСОБА_7 з 28 липня 2022 року відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» і посередньо характеризується, оскільки лише один раз заохочувався 24 березня 2023 року.

Крім цього акцентує, що засуджений ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи не проявляє; згідно протоколу №17 від 25 серпня 2022 року рішенням комісії ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України, як такому, що не довів своє виправлення.

Також наголошує, що суд не надав оцінку обставинам вчинення ОСОБА_7 в стані наркотичного сп`яніння дорожньо-транспортної пригоди, після якої залишив травмованого потерпілого на проїжджій частині дороги, продовживши рух.

Вважає, що засуджений ОСОБА_7 за час відбуття покарання не довів своє виправлення поведінкою і ставленням до праці.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 квітня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_7 подав заперечення, в якому просить відмовити в її задоволенні та залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни, як таку, що відповідає вимогам законодавства.

Зазначає, що відбув необхідну для застосування положень ст. 81 КК України частину покарання і рівень оцінки ризиків повторного вчинення злочинів є низьким.

Вважає, що судом першої інстанції об`єктивно оцінено матеріали його особової справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до ст. 81 КК України, можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання закон пов`язує не лише із відбуттям певної частини призначеного покарання, а і з сумлінною поведінкою і ставленням до праці, якими засуджений довів своє виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від його переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий строк, ніж це було визначено вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання, призначене вироком Чернівецького апеляційного суду від 23 квітня 2021 року за ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135, ч.1 ст. 70 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Початок терміну 23 квітня 2021 року, а закінчення - 28 грудня 2023 року. Згідно поданих установою виконання покарань матеріалів засуджений характеризується позитивно.

Так, ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)», ДУ «Київський слідчий ізолятор» порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Адміністраціями установ не заохочувався.

3 28 липня 2022 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», де також характеризується позитивно, порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався, приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу та в покращенні комунально-побутових умов у відділенні СПІС, за що оголошено подяку, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, неконфліктний, охайний, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи і роботи із самообслуговування, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Крім цього, засуджений ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину покарання, підтримує зв`язки з рідними шляхом листування і отримує від них посилки (передачі) та бандеролі, добровільно сплатив судові витрати за вироком суду.

На підставі наявних в матеріалах справи характеризуючих особу засудженого даних, які були в розпорядженні суду та безпосередньо досліджувались при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, судом першої інстанції встановлено факт його виправлення.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування відносно засудженого положень ст. 81 КК України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд підставно частково задоволив клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки таке є виправданим, так як цілі покарання досягнуті.

На думку колегії суддів, встановлені судом першої інстанції обставини вказують на доведеність виправлення засудженого та готовність до самокерованої поведінки і свідчать про те, що ОСОБА_7 у разі умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування основного покарання, спроможний дотримуватися соціальних норм життя.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4