Справа № 522/8106/23
Провадження №1-кп/522/2000/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового засідання у кримінальному провадженні №0000180 від 06.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області, громадянину України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, не судимому, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

інші учасники судового провадження:

потерпіла - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000180 від 06.02.2023 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений заявили клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, мотивуючи клопотання тим, що вони повністю примирилися, обвинувачений відшкодував у повному обсязі заподіяну майнову та моральну шкоду, вперше притягується до кримінальної відповідальності та щиро розкаюється.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до обвинувального акту, 06.02.2023, приблизно о 08:48 годині, в Приморському районі м. Одеса, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем PORSCHE, р.н. НОМЕР_2 (ходова частина, рульове керування, гальмова система якого на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в технічно справному стані), у денний час доби, при необмеженій видимості та при сухому дорожньому покритті, здійснював рух із перевищенням його швидкості 61,7 км/год в крайньому лівому положенні вул. Балківська зі сторони вул. Степана Олійника в напрямку вул. Ольгіївський узвіз, на якій організовано двосторонній рух по трьом смугам руху у кожному напрямку руху.

Будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, тобто наближаючись до будинку № 33, а саме до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 5.38.2 «Пішохідний перехід» (на момент ДТП світлофори були вимкнені), діючи самовпевнено, передбачаючи можливість настання наслідків свого діяння водій ОСОБА_3 , за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну, при об`єктивній можливості бачити, що перед нерегульованим пішохідним переходом транспортні засоби зменшують швидкість руху, що повинно було розцінюватись як небезпека, не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу, не зупинився, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, які переходять проїзну частини і для яких може бути створена перешкода чи небезпека для руху, маючи технічну можливість уникнути ДТП, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала рух по нерегульованому пішохідному переходу в темпі спокійного кроку справа наліво за ходом руху автомобіля PORSCHE.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: переломи 5-8 ребер зліва, забійної рани та підапоневротична гематома тім`яної області зліва, забійна рана в області правого колінного суглобу. Перелічені ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані в умовах ДТП (контакту автомобіля, що рухається, з тілом пішохода). Враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 06.02.2023 р. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя та складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень автомобільної травми, які за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.», відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, на ранньому етапі розвитку події, водію автомобіля PORSCHE, р.н. НОМЕР_2 при русі в населеному пункті для забезпечення безпеки руху по відношенню до інших учасників руху необхідно було здійснювати рух зі швидкістю яка не перевищує дозволену 50 км/год, що регламентовано вимогами п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Далі, водій автомобіля PORSCHE, р.н. НОМЕР_2 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу в крайній лівій смузі руху проїзної частини вул. Банківська м. Одеси, перед яким зменшував швидкість один транспортний засіб та зупинився другий, що рухались по сусіднім смугам праворуч від нього, та на якому вже перебувала пішохід, повинен був заздалегідь зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись та дати дорогу пішоходу і міг продовжувати рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, тобто діяти згідно з вимогами п.п. 18.1,18.4 Правил дорожнього руху

України. В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля PORSCHE, р.н. НОМЕР_2 , мав технічну можливість запобігти події, шляхом виконання вимог п.п. 18.1,18.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля

PORSCHE, р.н. НОМЕР_2 не відповідали вимогам п.п. 12.4. 12.9 б), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, а дії які не відповідали вимогам п.п. 18.1,18.4 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Таким чином, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми діями допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1., 16.2., 18.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які вказують на те, що:

п. 2.3. ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7»;

п. 18.1. ПДР «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

п. 18.4. ПДР «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, який характеризується необережною формою вини.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, в повному обсязі усунув заподіяну моральну шкоду та збитки, примирився з потерпілою.

Сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи, викладені у обвинувальному акті.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно з кримінальним процесуальним законом перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим клопотанням, не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого та ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, закривши кримінальне провадження згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз та залученням спеціалістів стягнути на користь держави з обвинуваченого у повному обсязі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України.

Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню у зв`язку із постановленням кінцевого рішення по справі

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат з ОСОБА_3 завданої внаслідок вчинення кримінально правопорушення суд залишає без розгляду у зв`язку із закриттям провадження по справі.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 46 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат з ОСОБА_3 завданої внаслідок вчинення кримінально правопорушення залишити без розгляду.

Речові докази:

- CD-R диск з відеозаписом від 06.02.2023 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у загальному розмірі 10495,12 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2023 з автомобіля PORSHE CAYENNE, р.н. НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_6