Справа №463/4524/22
Провадження №1-кп/463/237/23
В И Р О К

іменем України

30 травня 2023 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 14.06.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

14.06.2022 близько 20-15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці біля будинку №17, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Медової Печери, умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю, наніс удар правою рукою в область щелепи ОСОБА_6 від якого останній впав на асфальтне покриття. Внаслідок вищевказаного удару у потерпілого утворилась рана на шкірі верхньої губи справа, крововилив із садном на слизовій оболонці верхньої губи, які згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав вину і суду пояснив, що 14.06.2022 на вул..Медової Печери сиділи в автомобілі з ОСОБА_8 . Побачили як потерпілий переходить дорогу, на той час у нього було зелене волосся, тому вони звернули на нього увагу. Коли потерпілий проходив повз автомобіль, вони з ОСОБА_8 вигукнули йому: «Чому не служиш?». В цей час ОСОБА_6 підійшов до автомобіля і в них виник словесний конфлікт. В подальшому обвинувачений вийшов з автомобіля, підійшов до потерпілого і наніс одни удар. Через декілька днів він бачив потерпілого, підійшов до нього і вибачився, зустрічався з його батьками, які хотіли 20000 грн. на відшкодування шкоди. Додатково зазначив, що цивільний позов визнає частково, готовий відшкодувати.

Не зважаючи на визнаннясвоєї вини у вчиненому, винність обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується доказами безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 14.06.2022 ввечері вийшов викинути сміття. Коли переходив дорогу, з автомобіля двоє осіб в його сторону почали викрикувати: «Чого ти не в армії?». Він не реагував, пішов викинув сміття та повернувся і очікував перейти дорогу. В цей час обвинувачений вийшов з автомобіля, підійшов до нього та наніс один удар рукою в лице. Внаслідок такого удару у нього була розсічена губа, пошкоджені зуби, струс головного мозку. Через такі дії обвинуваченого він змушений був місяць проходити лікування. Додатково зазначив, що цивільний позов підтримує в повному обсязі, оскільки ним витрачено 530 грн. на придбання ліків, на проїзд до медичних закладів 1720 грн., а через порушення нормального способу життя йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 50000 грн.

Показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_8 який пояснив, що він з ОСОБА_4 сиділи в автомобілі по вул.Медової Печери. Коли потерпілий проходив повз автомобіль у них відбувся словесний конфлікт, через що обвинувачений вийшов з автомобіля і наніс йому удар. Після удару потерпілий трохи присів. В подальшому піднявся, сфотографував автомобіль та пішов в невідомому напрямку.

З оголошеного в судовому засіданні витягу з кримінального провадження №0000534 (а.с.58), згідно якого були внесені 14.06.2022 відомості в ЄРДР за щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

З оголошеного в судовому засіданні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.06.2022 (а.с.61), згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 прийнято заяву про кримінальне правопорушення.

З оголошеного в судовому засіданні висновку експерта №443 від 14.06.2022., згідно з яким у громадянина ОСОБА_6 при обстеженні в ВП «Лікарня Святого Луки» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова» 13 червня 2022 було діагностовано: «Відкрита рана верхньощелепної ділянки». На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено рану на шкірі верхньої губи справа, синець в ділянці нижнього краю правої орбіти, садно в ділянці носа справа, крововилив із садном на слизовій оболонці верхньої губи. Тілесні ушкодження утворились внаслідок контакту вказаних ділянок тіла із тупим предметом, могли виникнути 13 червня 2022 від удару кулаком у праву половину обличчя і відносяться до легкого ступеня тяжкості (а.с.62).

Оцінюючи докази в сукупності, суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 ККУкраїни стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

З приводу заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, суд вважає, що такий підлягає задоволенню частково з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає серед іншого у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди»зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно з ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що обвинуваченим при вчиненні кримінального проступку було заподіяно потерпілому рану на шкірі верхньої губи справа, синець в ділянці нижнього краю правої орбіти, садно в ділянці носа справа, крововилив із садном на слизовій оболонці верхньої губи. Після цього потерпілий змушений був проходити лікування, в зв`язку з чим були понесені, зі слів потерпілого, витрати на таке лікування в сумі 2250грн. Однак, потерпілим, як під час судового розгляду так і до позовної заяви не представлено жодних доказів (товарних чеків, виписки з банківських карт та ін..), які б підтверджували понесення витрат на лікування саме на суму 2250 грн., а тому в цій частині цивільний позов не підлягає до задоволення. Разом з тим, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого спричинили потерпілому моральні страждання через фізичний біль, емоційні та душевні страждання, а також з врахуванням характеру вчинених обвинуваченим протиправних дій та вимог розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що розмір грошового відшкодування за завдану моральну шкоду повинен становити 5 000, 00грн.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125КК України і призначити йому покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5000,00 грн. (п`ять тисяч) на відшкодування моральної шкоди, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1