1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6629/14-к 1-кс/335/1351/2023
26 травня 2023 року м. Запоріжжя
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що 30.05.2013 на підставі розпорядження №5 на посаду генерального директора КП «Облводоканал» ЗОР було призначено ОСОБА_4 , який маючи умисел на розтрату грошових коштів КП «Облводоканал» ЗОР, шляхом зловживання своїм службовим становищем, уклав фіктивний договір №189 з ПП БКФ «Паллада» (код 34156058), щодо поставки товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) труб поліетиленових, муфт з`єднувальних, фланців та ін., у наслідок чого на рахунок постачальника були перераховані грошові кошти в сумі 781 037,48 грн. без отримання будь-яких ТМЦ. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є розтрата чужого майна, яке перебувало у його віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах. 21.01.2015 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке поштовим зв`язком направлене ОСОБА_4 за місцем реєстрації останнього на той час за адресою: АДРЕСА_1 та місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_4 не повідомляв про своє місцезнаходження та його місце перебування не було встановлено. 22.01.2015 за погодженням із процесуальним керівництвом, винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук. Згідно наявної інформації з бази даних Державної прикордонної служби України «ГАРТ» встановлено, що ОСОБА_4 покинув територію України 27.10.2014 о 07:27 на автомобілі через пункт пропуску Гоптівка, Дергачівського району, Харківської області (кордон з російською федерацією) та відтоді на територію України не повертався. 16.02.2023 стороною обвинувачення винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у міжнародний розшук, оскільки вжитими заходами місцезнаходження останнього не встановлено. Відповідно до інформаційної довідки № 332717422 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить нерухоме майно, а саме квартира, об`єкт житлової нерухомості з розміром 1/25 частки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
З метою забезпечення подальшої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно зазначене у клопотанні, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , у зв`язку з чим слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту.
Слідчий клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
21.01.2015 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєні ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке поштовим зв`язком направлене ОСОБА_4 за місцем реєстрації останнього на той час за адресою: АДРЕСА_1 та місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до інформаційної довідки № 332717422 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить нерухоме майно, а саме квартира, об`єкт житлової нерухомості з розміром 1/25 частки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
При цьому, відповідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів, що накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить у подальшому конфіскацію майна, як виду покарання, оскільки санкція ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає покарання з конфіскацією майна.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, підлягає задоволенню, оскільки наявні правові підстави для арешту майна, передбачені ст.ст. 170, 173 КПК України, та зазначене у клопотанні майно належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
- 1/25 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, власником якої є підозрюваний ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1