Провадження №1-кс/369/2744/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002380 від 12.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15.08.2023 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002380 від 12.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 11.08.2023 року до ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення по спец. лінії "102" про те, що 11.08.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 було зупинено автомобіль марки «Toyota Camry», д.н.з. « НОМЕР_1 », за кермом якого був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був позбавлений права керування транспортним засобом рішенням Києво-Святошинського районного суду.

11.08.2023 року у період часу з 18 год. 35 хв. по 19 год. 15 хв., проведено огляд транспортного засобу марки «Toyota Camry», державний реєстраційний знак « НОМЕР_2 », чорного кольору, який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення огляду було вилучено автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний знак « НОМЕР_2 », ключі від даного авто, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_4 , які було поміщено до спец. пакету № PSP1293630.

12.08.2023 року вказані речі, у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, прокурор просила слідчого суддю накласти арешт на тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_4 , які було поміщено до спец. пакету № PSP1293630, виявлені та вилучені 11.08.2023 року, за місцем вчинення злочину та заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме тимчасовим дозволом на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_4 , які було поміщено до спец. пакету № PSP1293630, незастосування заборони розпорядження та користування яким може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор в поданому клопотанні зазначила, що просить слідчого суддю розглядати клопотання у її відсутності, просила врахувати підтримання нею вимог клопотання.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002380 від 12.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_4 , які було поміщено до спец. пакету № PSP1293630, виявлені та вилучені 11.08.2023 року, за місцем вчинення злочину.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме тимчасовим дозволом на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_4 , які було поміщено до спец. пакету № PSP1293630, незастосування заборони розпорядження та користування яким може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1