Справа № 930/2834/21
Провадження №11-кп/801/341/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 (доповідач)

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 ( в відеоконференції)

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000352 від 26.10.2021 року,за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 23.01.2023 року, яким,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Струтинка Липовецького району Вінницької області, громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 24.12.2015 року вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3-х років 8 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки з покладанням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України;

- 28.11.2016 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі. 19.03.2019 звільної з Державної установи «Уманська виправна колонія №129» умовно достроково з не відбутою частиною покарання 1 рік 14 днів, -

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та засуджено до покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї вироком суду обов`язки.

На підставі ч. 1 п.1, п. 2 ст.76 КК України у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покладено на обвинувачену ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України додатково покладено на обвинувачену ОСОБА_8 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_8 процесуальні витрати у кримінальному провадженні в загальній сумі 1887 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) 05 коп. на користь держави.

Вирішено долю речових доказів.

встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_8 19.10.2021, в період часу з 09 години 00 хвилин по 17 годину 00 хвилин, перебуваючи в с. Коржівка Гайсинського району Вінницької області, в дворі будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , де на прохання матері власниці ОСОБА_11 демонтувала разом із своїм співмешканцем ОСОБА_12 приміщення літньої кухні, побачила, що вхідні двері будинку не замкнуті та вирішила здійснити крадіжку майна із вказаного будинку.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_8 пересвідчившись що за її діями ніхто не спостерігає, через незамкнені двері зайшла у приміщення будинку, де із коробки, яка знаходилась в спальній кімнаті, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснила крадіжку належних ОСОБА_10 ювелірних виробів, а саме каблучки із срібла 925 проби вагою 3 грами, вартістю 812,37 грн.; каблучки із срібла 925 проби вагою 2,5 грами, вартістю 677,48 грн., каблучки із срібла 925 проби вагою 3,5 грами, вартістю 948,47 грн., каблучки із срібла 925 проби вагою 2 грами, вартістю 541,98 грн.; каблучки із срібла 925 проби вагою 4 грами, вартістю 1083,96 грн.; каблучки із золота 585 проби вагою 3 грами, вартістю 6010,29 грн.; ланцюжка наручного із золота 585 проби вагою 4 грами із плетіннями типу «снейк», вартістю 8038, 63 грн.; ланцюжка на шию із золота 585 проби вагою 3 грами із плетіннями «панцерного» типу, вартістю 5897,36 грн.; підвісу зі срібла 925 проби вагою 2 грами у формі знаку зодіаку «скорпіон», вартістю 533,15 грн., підвісу зі срібла 925 проби вагою 2,5 грами у формі трикутника, вартістю 666, 44 грн.; однієї пари сережок зі срібла 925 проби загальною вагою 3,5 грами із застібкою англійського типу, вартістю 1015,96 грн., однієї пари сережок зі срібла 925 проби загальною вагою 4 грами із застібкою англійського типу, вартістю 1161,09 грн.

Після цього ОСОБА_8 покинула місце вчинення злочину та розпорядилась викраденими речами на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 завдала потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 27 387 грн. 18 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно.

ОСОБА_8 , перебуваючи в ніч з 19.10.2021 на 20.10.2021 в с. Коржівка Гайсинського району Вінницької області, в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_11 , в якому з дозволу власниці будинку залишилась переночувати, вирішила вчинити крадіжку майна із вказаного будинку.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел ОСОБА_8 , пересвідчившись, що власниці будинку ОСОБА_11 поряд немає та за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з належної останній жіночої сумочки, що в цей час висіла на гвіздку на стіні кімнати, здійснила крадіжку грошей сумі 300 злотих Республіки Польща. Згідно довідки, виданої ТВБВ №10001/0101 філії Вінницьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» 17.11. 2021, офіційний курс злотого до української гривні встановлений Національним банком України станом на 20.10.2021 складає 6,6942 грн., відповідно 300 злотих становить загальну суму 2008, 26 грн.

Продовжуючи злочин, ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з картонної коробки, яку знайшла в цій же кімнаті на столі, здійснила крадіжку ювелірних виробів, а саме каблучки із срібла 925 проби вагою 2 грами, вартістю 541,98 грн., каблучки із срібла 925 проби вагою 2,5 грами, вартістю 677,48 грн.; каблучки із срібла 925 проби вагою 3,0 грами, вартістю 812,97 грн., каблучки із срібла 925 проби вагою 3,5 грами, вартістю 948,47 грн., каблучки із золота 585 проби вагою 4 грами, вартістю 8013, 72 грн., каблучки із золота 585 проби вагою 3 грами, вартістю 6010, 29 грн., перстня із золота 585 проби вагою 4 грами, вартістю 8013, 72 грн., ланцюжка із срібла 925 проби загальною вагою 3,0 грами, якірного плетіння, вартістю 538,47 грн., підвісу із срібла 925 проби вагою 2 грами у формі знаку зодіаку «лев», вартістю 492, 41 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В апеляційній скарзі заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 23.01.2023 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання та звільнення її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня її затримання на виконання вироку. Виключити з мотивувальної частини вказівку про визнання пом`якшуючими покарання обставини - добровільне відшкодування завданої шкоди та активне сприяння розкриттю злочину. Виключити із вступної частини вироку вказівку про наявність у ОСОБА_8 судимості за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 03.04.2015 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що поза увагою суду залишилось те, що відповідно до норм чинного законодавства, винна особа несе матеріальну відповідальність за заподіяну нею шкоду, а тому відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, є не правом , а обов`язкам обвинуваченого, а здійснення позитивних кроків щодо відшкодування шкоди потерпілому повністю охоплюється змістом щире каяття та не є таким, що вказує на можливість виправлення винного без ізоляції від суспільства. Таким чином, вважає, що відшкодування завданих збитків не може бути враховано, як окрема пом`якшуюча покарання обставина при призначенні покарання обвинуваченій. Крім того, суд безпідставно визнав пом`якшуючою покарання обставиною активне сприяння розкриттю злочину, оскільки кримінальне правопорушення розкрито та встановлено винну особу лише завдяки діям працівників органів поліції та потерпілих, а з вироку суду не вбачається, яку саме допомогу в установленні невідомих обставин надала обвинувачена слідчому, прокурору, суду. Визнання обвинуваченої своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше тричі судима за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимості за попередніми вироками не зняті та не погашені, за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується негативно, не працює.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги державного обвинувача з підстав, викладених в ній в частині м`якості покарання та просив задовольнити апеляційну скаргу заступника прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю -доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 за описаного у вироку обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України ніким в апеляційному засіданні не оспорюються.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при визначені покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , а саме виду та міри покарання, то вони, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими та узгоджуються із законом.

Так, щодо м`якості призначеного покарання, суд констатує, що відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання", суди повинні суворо дотримуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарань, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При цьому відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Прокурором в апеляційній скарзі обґрунтована необхідність призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання, аніж визначено судом першої інстанції.

Вирішуючи питання про застосування ст.75 КК України суд першої інстанції має належним чином досліджувати й оцінювати всі обставини, які мають значення для справи та застосовувати вказані вимоги закону лише в тому разі, коли для цього є умови й підстави, про що у судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Надавши перевагу загально соціальним даним про особу засудженої та зазначивши конкретні обставини злочину, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд залишив поза увагою відомості, що характеризують її у плані потенційної суспільної небезпеки.

Зокрема, суд першої інстанції під час прийняття рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням в порушення вимог закону не врахував, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, засуджувалась до покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням, звільнившись з місць позбавлення волі, знову вчинила нові умисні злочини.

Тобто, без належної уваги суду залишились стійкість протиправного умислу обвинуваченої, та ії стійкої антисоціальної поведінки.

Колегія суддів також враховує, негативну характеристику ОСОБА_8 за місцем проживання, те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога вона не перебуває, має постійне місце проживання. Також суд враховує думку потерпілих в судовому засіданні в суді першої інстанції, які пояснювали, що викрадене майно їм повернуто, претензій до обвинуваченої ОСОБА_8 вони не мають, просили призначити покарання ОСОБА_8 на розсуд суду.

Також у порушення вимог ст. ст. 65, 75 КК України судом належно не вмотивовано призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, з іспитовим строком.

Звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, суд не звернув уваги на положення ст. 75 КК України, яка застосовується лише у тому разі, коли для цього є реальні умови і підстави, на які слід послатися у судовому рішенні. При вирішенні зазначених питань суд має належним чином досліджувати і оцінювати всі обставини, які мають значення для справи.

Суд першої інстанції у своєму рішенні належно не зазначив та не вмотивував , в чому ж полягає його висновок про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання та доцільності застосування до останнього положень ст.75 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та саме застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 наголосив, що «…окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справах «Ювченко та інші проти України» (рішення від 09 квітня 2020 року), та в справі «Скачкова та Рижа проти України» (рішення від 16 липня 2020 року),де зазначено, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Белане Надь проти Угорщини» (рішення від 13 грудня 2016 року) та у справі «Садоха проти України» (рішення від 11 липня 2019 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З урахуванням таких даних про особу обвинуваченого та обставин провадження, суд приходить до висновку, що є підстави вважати, що для виправлення і перевиховання обвинуваченої необхідний певний строк ізоляції від суспільства, а призначене покарання за

ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України в межах санкції частин статті відповідатиме вимогам ст.65 КК України, буде справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_8 .

Враховуючи ту обставину, що покарання призначене ОСОБА_8 вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 03.04.2015 року із застосуванням 75 КК України погашено, за таких обставин, судимість ОСОБА_8 за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 03.04.2015 року не має кримінального правового значення, а відтак посилання на наявність у обвинуваченої такої судимості слід виключити з оскаржуваного вироку суду.

Крім того, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора в частині виключення з мотивувальної частини вироку обставину, що зазначена у вироку як пом`якшуюча покарання обвинуваченої сприяння розкриттю злочину.

Не можна визнати обставину, що пом`якшує її покарання активне сприяння розкриттю злочину, оскільки кримінальне правопорушення розкрито та встановлено винну особу лише завдяки професійним діям працівників органів поліції, а тому вказану пом`якшуючу обставину слід виключити.

З огляду на наведене вище апеляційний суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе виключно за умови ізоляції від суспільства.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що враховуючи характеризуючі данні про особу обвинуваченої та її критичне ставлення до вчиненого, позиції потерпілих, обвинуваченій ОСОБА_8 можливо призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі , найнижчій межі статті.

Істотне порушення вимог КПК України, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог ст.409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 23.01.2023 року відносно ОСОБА_8 , скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок.

Визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2-х (двох) років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Початок строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня її затримання на виконання вироку апеляційного суду.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскарженим шляхом подачі касаційної скарги до Верховного суду протягом 3 (трьох) місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій ОСОБА_8

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4