Провадження № 1-кс/331/1698/2023
Справа № 331/5610/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 17.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий 2-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 17.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що органом досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.05.2022, представниками збройних формувань російської федерації всупереч законному порядку, установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано створено окупаційну адміністрацію держави-агресора - т.зв. «Военно-гражданскую администрацию Запорожской области» з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень

В подальшому, наказом голови окупаційної адміністрації держави агресора - «военно-гражданской администрации Запорожской области» в структурі вищевказаної окупаційної адміністрації держави-агресора створено відокремлений підрозділ - т.зв. «Департамент здравоохранения военно-гражданской администрации Запорожской области», структура, функції та компетенція якого визначені «Положением о Департаменте здравоохранения Запорожской области», відповідно до якого: «Департамент здравоохранения Запорожской области» (далі - Департамент) є органом виконавчої влади Запорізької області, який здійснює функції щодо формування та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері охорони здоров`я.

Департамент у своїй діяльності підконтрольний та підзвітний «Военно-гражданской администрации Запорожской области».

Департамент є юридичною особою, має печатку із зображенням герба Запорізької області, своїм найменуванням, інші печатки, штампи, бланки встановленого зразка та рахунки, які відкриваються відповідно до чинного законодавства.

Адреса місцезнаходження Департаменту - м. Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, 46.

До структури Департаменту входять апарат Департаменту, територіальні органи Департаменту, державні служби, підвідомчі установи, організації, підприємства та інші органи.

Структурними підрозділами апарату Департаменту є управління, до складу яких можуть входити відділи та сектори.

Департамент здійснює такі функції: 1) розробляє проекти нормативно-правових актів з питань, що належать до встановленої сфери діяльності; 2) приймає нормативно-правові акти з питань сфери діяльності Департаменту; 3) розміщує замовлення та укладає державні контракти; 4) узагальнює практику застосування законодавства, проводить аналіз реалізації державної політики та готує пропозиції щодо вдосконалення законодавства у встановленій сфері діяльності та ін.

Департамент очолює Начальник, який має своїх заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади «Главой Военно-гражданской администрации Запорожской области».

Начальник Департаменту та його заступники: беруть участь у підготовці актів «Военно-гражданской администрации Запорожской области», забезпечують їх виконання; керують діяльністю Департаменту; надають на затвердження «Главе Военно-гражданской администрации Запорожской области» структуру та штатний розпис Департаменту в межах встановленої кількості працівників; вносять пропозиції щодо формування проекту бюджету в частині, що стосується фінансування Департаменту; подають на затвердження «Главе Военно-гражданской администрации Запорожской области» кошторис видатків на утримання Департаменту та розпоряджаються коштами в межах затвердженого кошторису; призначають на посаду та звільняють з посади працівників Департаменту, крім заступників Начальника; затверджують посадові інструкції та посадові регламенти працівників Департаменту; видають накази, розпорядження, що мають нормативний характер, а з оперативних та інших поточних питань організації діяльності Департаменту - накази ненормативного характеру.

Разом з тим, у серпні 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 17.08.2022) ОСОБА_5 , перебуваючи м. Мелітополь Запорізької області, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади,, встановленої зс рф, маючи відповідний досвід роботи, кваліфікацію, навички та професійні якості, прийняла пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників зф рф та окупаційної адміністрації держави-агресора, що діє на тимчасово окупованої території Запорізької області, та зайняла посаду заступника директора т.зв. «Департаменту охорони здоров`я» окупаційної адміністрації держав агресора - т.зв. «військової цивільної адміністрації Запорізької області», мовою оригіналу - «Департамента здравоохранения военно-гражданской администрации Запорожской области», що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. У своїй діяльності ОСОБА_5 підконтрольна та підзвітна директору даного департаменту та керівництву т.зв. «Военно-гражданской администрации Запорожской области», керувалась правами та обов`язками, визначеними вище вказаним «Положением о Департаменте здравоохранения Запорожской области».

Перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_5 , виконувала покладені на неї представниками окупаційної влади організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції заступника керівника структурного підрозділу окупаційної адміністрації держави-агресора т.зв. «Департамента здравоохранения военно-гражданской администрации Запорожской области» (який фактично узурпував виконання функцій аналогічного органу місцевого самоврядування - департаменту охорони здоров`я Військово-цивільної адміністрації Запорізької області), а також вказівки очільника департаменту, очільників окупаційної адміністрації держави-агресора та представників збройних формувань російської федерації, безпосередньо здійснювала загальне управління цим органом, розпоряджалась захопленим майном, надавала всіляку допомогу окупантам у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території Запорізької області, у тому числі шляхом підписання та затвердження указів, наказів та розпоряджень, спрямованих на забезпечення ефективного функціонування сфери охорони здоров`я на тимчасово окупованих територіях Запорізької області.

Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.12.2022, представниками окупаційної влади держави-агресора, всупереч законному порядку, установленому Конституцією України, Законом України «Про центральні органи виконавчої влади» та іншими діючими нормативно-правовими актами, відповідно до розпорядження т.зв. «Председателя Совета министров Военно-гражданской администрации Запорожской области» №131 від 19.12.2022 т.зв. «Департамент здравоохранения Военно-гражданской администрации Запорожской области» реорганізовано у т.зв. «Министерство здравоохранения Запорожской области», яке очолив громадянин рф ОСОБА_6 .

Водночас, продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.12.2022 ОСОБА_5 прийняла пропозицію невстановлених представників окупаційної влади та, відповідно до вище вказаного наказу №131 від 19.12.2022 зайняла посаду заступника міністра у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області - в т.зв. Міністерстві охорони здоров`я Запорізької області (мовою оригіналу - «Министерство здравоохранения Запорожской области»), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Згідно з інформацією оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження на даний час підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Мелітополь Запорізької області, що унеможливлює її явку до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області для участі у слідчих діях.

08.08.2023 на сайті Офісу Генерального прокурора України опубліковано скан- копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області на

11.08.2023, 12.08.2023, 14.08.2023, а також аналогічні повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «оголошення» у номері № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між тим, враховуючи те, що вказана особа знаходиться на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме в м. Мелітополь Запорізької області, 08.08.2023 з використанням месенджеру «Telegram» ОСОБА_5 надіслано зміст повідомлення про підозру та повістки про виклик до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області на 11.08.2023, 12.08.2023, 14.08.2023 для вручення оригіналу повідомлення про підозру та проведення слідчих (розшукових) дій за її участі як підозрюваної.

Проте дотепер підозрювана ОСОБА_5 не з`явилася за викликом та жодним чином не повідомила про поважні причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

17.08.2023 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваної ОСОБА_5 у державний та міжнародний розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам Мелітопольського РВ УСБУ в Запорізькій області.

Згідно з отриманою інформацією, на даний час підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів слідства та перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Мелітополь Запорізької області.

Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявне наступне майно: об`єкт нерухомого майна: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/2.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. З ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з п. 7 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження наведеного вище переліку майна підозрюваної ОСОБА_5 з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без її участі, та його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання слідчого не заперечує.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяви слідчого та захисника, перевіривши матеріали справи, приходить до такого.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, а саме:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05.05.2022, представниками збройних формувань російської федерації всупереч законному порядку, установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано створено окупаційну адміністрацію держави-агресора - т.зв. «Военно-гражданскую администрацию Запорожской области» з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень

В подальшому, наказом голови окупаційної адміністрації держави агресора - «военно-гражданской администрации Запорожской области» в структурі вищевказаної окупаційної адміністрації держави-агресора створено відокремлений підрозділ - т.зв. «Департамент здравоохранения военно-гражданской администрации Запорожской области», структура, функції та компетенція якого визначені «Положением о Департаменте здравоохранения Запорожской области», відповідно до якого: «Департамент здравоохранения Запорожской области» (далі - Департамент) є органом виконавчої влади Запорізької області, який здійснює функції щодо формування та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері охорони здоров`я.

Департамент у своїй діяльності підконтрольний та підзвітний «Военно-гражданской администрации Запорожской области».

Департамент є юридичною особою, має печатку із зображенням герба Запорізької області, своїм найменуванням, інші печатки, штампи, бланки встановленого зразка та рахунки, які відкриваються відповідно до чинного законодавства.

Адреса місцезнаходження Департаменту - м. Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, 46.

До структури Департаменту входять апарат Департаменту, територіальні органи Департаменту, державні служби, підвідомчі установи, організації, підприємства та інші органи.

Структурними підрозділами апарату Департаменту є управління, до складу яких можуть входити відділи та сектори.

Департамент здійснює такі функції: 1) розробляє проекти нормативно-правових актів з питань, що належать до встановленої сфери діяльності; 2) приймає нормативно-правові акти з питань сфери діяльності Департаменту; 3) розміщує замовлення та укладає державні контракти; 4) узагальнює практику застосування законодавства, проводить аналіз реалізації державної політики та готує пропозиції щодо вдосконалення законодавства у встановленій сфері діяльності та ін.

Департамент очолює Начальник, який має своїх заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади «Главой Военно-гражданской администрации Запорожской области».

Начальник Департаменту та його заступники: беруть участь у підготовці актів «Военно-гражданской администрации Запорожской области», забезпечують їх виконання; керують діяльністю Департаменту; надають на затвердження «Главе Военно-гражданской администрации Запорожской области» структуру та штатний розпис Департаменту в межах встановленої кількості працівників; вносять пропозиції щодо формування проекту бюджету в частині, що стосується фінансування Департаменту; подають на затвердження «Главе Военно-гражданской администрации Запорожской области» кошторис видатків на утримання Департаменту та розпоряджаються коштами в межах затвердженого кошторису; призначають на посаду та звільняють з посади працівників Департаменту, крім заступників Начальника; затверджують посадові інструкції та посадові регламенти працівників Департаменту; видають накази, розпорядження, що мають нормативний характер, а з оперативних та інших поточних питань організації діяльності Департаменту - накази ненормативного характеру.

Разом з тим, у серпні 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 17.08.2022) ОСОБА_5 , перебуваючи м. Мелітополь Запорізької області, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади,, встановленої зс рф, маючи відповідний досвід роботи, кваліфікацію, навички та професійні якості, прийняла пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників зф рф та окупаційної адміністрації держави-агресора, що діє на тимчасово окупованої території Запорізької області, та зайняла посаду заступника директора т.зв. «Департаменту охорони здоров`я» окупаційної адміністрації держав агресора - т.зв. «військової цивільної адміністрації Запорізької області», мовою оригіналу - «Департамента здравоохранения военно-гражданской администрации Запорожской области», що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. У своїй діяльності ОСОБА_5 підконтрольна та підзвітна директору даного департаменту та керівництву т.зв. «Военно-гражданской администрации Запорожской области», керувалась правами та обов`язками, визначеними вище вказаним «Положением о Департаменте здравоохранения Запорожской области».

Перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_5 , виконувала покладені на неї представниками окупаційної влади організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції заступника керівника структурного підрозділу окупаційної адміністрації держави-агресора т.зв. «Департамента здравоохранения военно-гражданской администрации Запорожской области» (який фактично узурпував виконання функцій аналогічного органу місцевого самоврядування - департаменту охорони здоров`я Військово-цивільної адміністрації Запорізької області), а також вказівки очільника департаменту, очільників окупаційної адміністрації держави-агресора та представників збройних формувань російської федерації, безпосередньо здійснювала загальне управління цим органом, розпоряджалась захопленим майном, надавала всіляку допомогу окупантам у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території Запорізької області, у тому числі шляхом підписання та затвердження указів, наказів та розпоряджень, спрямованих на забезпечення ефективного функціонування сфери охорони здоров`я на тимчасово окупованих територіях Запорізької області.

Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.12.2022, представниками окупаційної влади держави-агресора, всупереч законному порядку, установленому Конституцією України, Законом України «Про центральні органи виконавчої влади» та іншими діючими нормативно-правовими актами, відповідно до розпорядження т.зв. «Председателя Совета министров Военно-гражданской администрации Запорожской области» №131 від 19.12.2022 т.зв. «Департамент здравоохранения Военно-гражданской администрации Запорожской области» реорганізовано у т.зв. «Министерство здравоохранения Запорожской области», яке очолив громадянин рф ОСОБА_6 .

Водночас, продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.12.2022 ОСОБА_5 прийняла пропозицію невстановлених представників окупаційної влади та, відповідно до вище вказаного наказу №131 від 19.12.2022 зайняла посаду заступника міністра у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області - в т.зв. Міністерстві охорони здоров`я Запорізької області (мовою оригіналу - «Министерство здравоохранения Запорожской области»), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Згідно з інформацією оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження на даний час підозрювана ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Мелітополь Запорізької області, що унеможливлює її явку до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області для участі у слідчих діях.

08.08.2023 на сайті Офісу Генерального прокурора України опубліковано скан- копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області на

11.08.2023, 12.08.2023, 14.08.2023, а також аналогічні повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «оголошення» у номері № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між тим, враховуючи те, що вказана особа знаходиться на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме в м. Мелітополь Запорізької області, 08.08.2023 з використанням месенджеру «Telegram» ОСОБА_5 надіслано зміст повідомлення про підозру та повістки про виклик до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області на 11.08.2023, 12.08.2023, 14.08.2023 для вручення оригіналу повідомлення про підозру та проведення слідчих (розшукових) дій за її участі як підозрюваної.

Проте дотепер підозрювана ОСОБА_5 не з`явилася за викликом та жодним чином не повідомила про поважні причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

17.08.2023 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваної ОСОБА_5 у державний та міжнародний розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам Мелітопольського РВ УСБУ в Запорізькій області.

Згідно з отриманою інформацією, на даний час підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів слідства та перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Мелітополь Запорізької області.

Під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявне наступне майно: об`єкт нерухомого майна: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/2.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, за змістом вказаних положень закону, арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 1, 3 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки не несе інформації та не є річчю, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказане майно є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі"Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішеннявід 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 17.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001352, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони відчуження та розпорядження, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: об`єкт нерухомого майна: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , частка власності 1/2.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

01.09.2023

331/5610/23