Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3210/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційні скарги прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000749 за ч. 1 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира,зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_11 ) засуджено за ч.1 ст.121Кримінального кодексу України (далі - КК) на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК вирішено часткового приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.10.2017, визначивши ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді шести років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Задоволено цивільний позов прокурора та вирішено стягнути зі ОСОБА_8 на користь Держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради 6738 (шість тисяч сімсот тридцять вісім) гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

Вирішено задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 (далі - ОСОБА_13 ) та стягнути зі ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Згідно вироку, судом першої інстанції визнано доведеним обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, - умисного тяжкого тілесного ушкодження (небезпечного для життя в момент заподіяння) за таких обставин.

Близько 3 години31 серпня 2019 року поблизу будинку АДРЕСА_2 наніс потерпілій ОСОБА_13 не менше двох ударів правим кулаком по голові, не менше двох ударів правим кулаком в область попереку та один удар лівою ногою по лівій сідниці. Після чого, йдучи по дорозі до місця проживання ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 наніс останній не менше двох ударів правою ногою по сідницях. В подальшому, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_11 наніс ОСОБА_13 не менше двох ударів правим кулаком в область лівої та правої нижньої частини живота та не менше трьох ударів в обличчя, від яких остання впала на землю, після чого ОСОБА_11 наніс їй не менше чотирьох ударів правою ногою в область спини справа та не менше трьох ударів в область живота. Вказаними діями ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин волосяної частини голови, параорбітальних гематом з обох сторін, забою м`яких тканин грудної клітки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, перелому 9 ребра справа, яке відносить до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а також тупої травми живота з гематомою правої долі печінки, яка викликала внутрішньочеревну кровотечу та була небезпечна для життя, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційних скаргах:

-прокурор ОСОБА_9 , що здійснював процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні,просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначити ОСОБА_11 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 8 років 9 місяців. Твердить про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого,помилкове неврахування судом обставин, що обтяжують покарання, - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та вчинення його з особливою жорстокістю. Зазначає також про необґрунтоване визнання судом недопустимим доказом висновку судово-медичної експертизи №2931 від 23.09.2019;

- захисник ставить питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не доведеністю винності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про необґрунтованість вироку,невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду та недопустимість доказів сторони обвинувачення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу захисника без задоволення як необґрунтовану.

Потерпіла ОСОБА_13 на судовий розгляд в Житомирський апеляційний суд на виклики не з`явилася та повідомила, що не бажає брати участь у розгляді даного кримінального провадження.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_7 та пояснення ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги захисника та в заперечення апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора в підтримання апеляційної скарги прокурора та в заперечення апеляційної скарги захисника, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Під час перевірки матеріалів провадження встановлено, що висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються сукупністю належним чином досліджених під час судового розгляду доказив, які було вмотивовано оцінено судом першої інстанції відповідно до закону та в і?х сукупності, правильно визнано судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 . Вирок відповідає вимогам ст.ст. 370, 373, 374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першоі? інстанціі? обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку послідовні показання потерпілої ОСОБА_13 , яка під час судового розгляду пояснила, що по дорозі додому ОСОБА_11 наніс їй не менше двох ударів правим кулаком по голові, не менше двох ударів правим кулаком в область попереку та один удар лівою ногою по лівій сідниці. Після чого наніс їй не менше двох ударів правою ногою по сідницях. В подальшому, на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_3 наніс їй не менше двох ударів правим кулаком в область лівої та правої нижньої частини живота та не менше трьох ударів в обличчя, від яких вона впала на землю, після чого ОСОБА_11 наніс їй не менше чотирьох ударів правою ногою в область спини справа та не менше трьох ударів в область живота.

Такі показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_14 (матері потерпілої) та письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої, висновком експерта №2997 та іншими доказами.

Судом першої інстанції дано належну оцінку доводам захисника про недопустимість доказів, з якою погоджується колегія суддів.

Встановлені судом дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК, оскільки наносячі потерпілій удари кулаком в місця розташування життєво важливих органів, він усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом на заподіяння потерпілій тяжкого тілесного ушкодження у вигляді тупої травми живота з гематомою правої долі печінки, яка викликала внутрішньочеревну кровотечу та була небезпечна для життя в момент заподіяння.

Що стосується доводів апеляціи?ноі? скарги прокурора, щодо необґрунтоване визнання судом недопустимим доказом висновку судово-медичної експертизи №2931 від 23.09.2019 а також неправильного неврахування судом вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та вчинення його з особливою жорстокістю як обставин, що обтяжують покарання, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Як слідує з вироку, вказаний висновок експерта є аналогічним висновку експерта №2997 та не був відкритий строні захисту після закінчення досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акту, стороною обвинувачення в обвинуваченні ОСОБА_8 було вказана лише одна обставина, що обтяжує покарання, - рецидив злочину.

Тому, з урахуванням положень ст. 337 КПК про межі судового розгляду, суд першої інстанції правильно визнав доведеною лише одну обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочину, яка не враховувалася при кваліфікації діяння обвинуваченого.

Суд першоі? інстанціі?, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , належним чином проаналізував усі доводи сторін, на кожнии? дав повну та вичерпну відповідь.

З вказаними висновками суду погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, необхідність призначення ОСОБА_11 більш суворого покарання, колегія суддів також визнає необгрунтованими з огляду на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому було належним чином дотримано положень ст. 65 КК та було обгрунтовано призначено остаточне покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК, у виді позбавлення волі на строк 6 років, яке є справедливим, необхідним та достатнім для перевиховання ОСОБА_8 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. Вказане покарання не може бути визнано явно несправедливим.

За таких обставин підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею та судом першої інстанції запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався, а з 06.02.2023 до даного часу апеляційним судом застосовано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, згідно вироку у даній справі початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили, колегія суддів апеляційного суду на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК зараховує у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення обвинуваченого у даному кримінальному провадженні у період з 06.02.2023 по 23.05.2023 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2021 року за ч. 1 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_8 , - без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 зарахувати строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 06.02.2023 по 23.05.2023 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3 місяців з дати ухвалення, а засудженим ОСОБА_8 , - у той же строк з моменту вручення йому копії повного тексту даної ухвали.

Судді: