ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/4159/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 1123 /23 Головуючий апеляційної інстанції:
ОСОБА_2 Категорія: застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора та підозрюваного, з участю захисника ОСОБА_6 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме прокурора та підозрюваного, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи не від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні ( в режимі відеоконференції) в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 08 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000695 від 30.07.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дудківка Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ч. 2 ст. 307 КК України.

До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 вересня 2023 року включно та одночасно визначено заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 00 коп., при внесенні якої, . вирішено з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000695 від 30.07.2023;

- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді, захисник підозрюваного, - адвокат ОСОБА_6 ,подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилається на недоведеність вказаних в клопотанні ризиків, передбачених п.п 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що підозрюваний мав намір переховуватися, а саме жодних спроб уникати або переховуватись від правоохоронних органів ОСОБА_7 не здійснив, сприяв органу досудового розслідування, а тому вважає цей ризик не підтвердженим. Ризик незаконного впливу на свідків та іншим чином перешкоджання кримінальному провадженню, також вважає не підтверджений жодними доказами . Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення вважає не підтвердженим, оскільки підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про відсутність схильності до вчинення кримінальних правопорушень.

Оскільки ризики недоведені, то на думку захисника, не було підстав для задоволення клопотання, а тому, просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний с триманням під вартою.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000695 від 30.07.2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Як в встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 , переслідуючи корисливу мету отримання прибутку в результаті незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено на території України, яку вони планували здійснювати, залишаючи схованки особам, охочим придбати особливо небезпечну психотропну речовину. Так, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_8 , в невстановлений в ході проведення досудового розслідування час, однак не пізніше 17 год. 55 хв. 29.07.2023, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбали у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, з метою подальшого збуту особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, яку при невстановлених слідством обставинах розфасовали у 35 полімерні зіп-пакети та в подальшому почали незаконно зберігати всередині внутрішніх кишень наявного у ОСОБА_7 рюкзаку з метою подальшого збуту іншим особам, маючи на меті отримати прибуток у вигляді грошової винагороди за незаконний збут іншим особам особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено PVP.

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пов`язані з незаконним зберіганням з метою збуту вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини, були припинені того ж дня на законних підставах співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, які зупинили їх 29.07.2023 о 17 год. 55 хв. поблизу будинку №88 по Григорівському шосе в Новобаварському районі м. Харкова з метою перевірки документів. З урахуванням існуючих у співробітників УПП в Харківській області ДПП достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мали при собі речі, обіг яких заборонено чи обмежено, діючи правомірно, з урахуванням вимог ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено поверхневу перевірку, як превентивний поліцейський захід, в ході здійснення візуального огляду ОСОБА_7 , співробітники УПП в Харківській області ДПП виявили в його внутрішніх кишенях наявного при ньому рюкзаку, 35 згортків, обмотаних чорною стрічкою, які були вилучені під час огляду місця події.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СE-19/121-23/16345-НЗПРАП від 31.07.2023 надані на дослідження речовини, які знаходиться в 2-х полімерних зіп - пакетах з фіксатором, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини, складає: 0,3400 грам, 0,7251 грам. Загальна маса особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP - 1,0651 грам.

Дослідження експертами Харківського НДЕКЦ МВС України інших згортків ізолюючої плівки чорного кольору в кількості 33 шт., всередині яких знаходилась речовина аналогічного змісту, триває.

30.07.2023 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а 31.07.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

01.08.2023 слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на обґрунтованість повідомленої підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю підозрюваного переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищезазначені обставини, на думку слідчого, свідчать про неможливість запобіганню наявним ризикам у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, він просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,яка підтверджується зібраними у сукупності доказами, зокрема: 74 протоколами оглядів місця події від 29.07.2023 та 30.07.2023 в ході яких вилучено: 134 полімерні зіп-пакети із білою кристалічною речовиною невідомого походження, обгорнуті чорною ізолюючою стрічкою, які було упаковано до окремих сейф-пакетів; мобільний телефон марки «Xiaomi 11 Lite 5G, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , а також мобільний телефон марки «Nokia 3.4, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , 2 ювелірних вагів сірого кольору, 14 ізолюючих стрічок чорного кольору, 8 зіп-пакетів, всередині яких пусті зіп-пакети, які упаковано до сейф-пакету SUD4022206; -протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходилась під час огляду місця події за адресою мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; -протоколами затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Слідчий суддя вважав доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке законом передбачено покарання, крім іншого, у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце реєстрації та мешкання, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

Також слідчий суддя вважав доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину, враховуючи, що на даний момент ОСОБА_7 відомі особи свідків та інших учасників кримінального провадження, місце їх проживання з копій наданих йому матеріалів кримінального провадження, що дає йому можливість впливати на їх свідчення.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень, на думку слідчого судді, підтверджується даними про особу підозрюваного, який раніше не судимий, однак затриманий в порядку ст. 208 КПК України 30.07.2023, обставини кримінального правопорушення в якому він підозрюється свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, що джерелом його доходів є протиправна діяльність. Крім того, припинення протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_7 , не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінив сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 , кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, у зв`язку з чим, дійшов висновку, що застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, внаслідок чого, обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з однозначним визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, врозмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя поклав на підозрюваного обов`язки, визначені у ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000695 від 30.07.2023; - здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо підстав та мотивів обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України і наявності обґрунтованої підозри, яка підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: : 74 протоколами оглядів місця події від 29.07.2023 та 30.07.2023 в ході яких вилучено: 134 полімерні зіп-пакети із білою кристалічною речовиною невідомого походження, обгорнуті чорною ізолюючою стрічкою, які було упаковано до окремих сейф-пакетів; мобільний телефон марки «Xiaomi 11 Lite 5G, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , а також мобільний телефон марки «Nokia 3.4, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , 2 ювелірних вагів сірого кольору, 14 ізолюючих стрічок чорного кольору, 8 зіп-пакетів, всередині яких пусті зіп-пакети, які упаковано до сейф-пакету SUD4022206; -протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходилась під час огляду місця події за адресою мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; -протоколами затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Характер висунутої ОСОБА_7 підозри, дає достатні підстави вважати, що він може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, зокрема, є можливість підозрюваним вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, беручи до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до десяти років, а тому може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи, що він офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей на утриманні не має.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, існує вірогідність, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що передбачені п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яких, в даному випадку, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу буде неефективним.

Враховуючи також відомості і конкретні обставини вчинення злочину, який йому інкримінується, виходячи зі змісту формулювання підозри, зокрема обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, існує можливість незаконного впливу підозрюваним на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому, колегія суддів бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, а тому не виключена можливість підозрюваного впливати на свідків, які на даний час не допитані, беручи до уваги порядок допиту свідків безпосередньо судом під час судового розгляду.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, щодо існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, виходячи з фактичних обставин справи та беручи до уваги специфіку діяльності підозрюваного та обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 08 2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 28 09 2023 року, включно, з визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4