КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3481/23
Провадження № 1-кс/552/1000/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

За участю прокурора ОСОБА_3 ,

Адвоката ОСОБА_4 ,

Слідчого ОСОБА_5 ,

Підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в м.Полтаві клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Карлівка, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , студента 4 курсу ХПІ, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

21.06.2023 року слідчий СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернулася з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В клопотанні слідчий просила обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави, оскільки підозрюваний може впливати на потерпілу, свідків, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення та переховуватись від слідства та суду.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 просили слідчого суддю задовольнити клопотання та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували та просили застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши, прокурора, підозрюваного, думку адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

В провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000818 від 20.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що

В період часу з 20.06.2023 року о 19:02 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в обмінному пункті ТОВ «ФК» «ТАЙГЕР ІНВЕСТ», що за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 79, вчинив напад, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виразилось у демонстрації з метою залякування негайного застосування до потерпілої ОСОБА_8 предмету зовні схожого на ніж.

Після чого, потерпіла ОСОБА_8 , побачивши ніж, який тримав ОСОБА_7 у правій руці, виштовхнула його з приміщення обмінного пункту ТОВ «ФК» «ТАЙГЕР ІНВЕСТ», що в м. Полтава по вул. Соборності, 79, а ОСОБА_7 одразу з місця вчинення злочину втік.

21.06.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відтак, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Перевіряючи обґрунтування щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя виходить з наступного.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 .

Зазначений ризик існує, однак є невеликим з огляду на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивно характеризується, на даний час є студентом, раніше не судимий, потерпіла на даний час допита, свідки в скоєнні даного злочину відсутні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Наявність достатніх підстав вважати щодо існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_7 дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме: уникнення слідства і суду у кримінальному провадженні - відсутні.

Доводи слідчого на підтвердження існування ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, а саме, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за скоєння злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з переховуванням та тиском на свідків, потерпілу дублюється з ризиками встановленими пп.1,3 ч.1 ст.177 КПК України - відсутні.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків передбачених частиною 5 ст. 176 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав слідчий у клопотанні, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Як вже зазначалось вище, стороною обвинувачення доведено, що повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні інкримінованого йому злочину є обґрунтованою, ризики, заявлені стороною обвинувачення, існують, що свідчить про наявність підстав для застосування до підозрюваного в цьому кримінальному проваджені запобіжного заходу, проте більш м`якого аніж звернувся слідчий з клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тобто така заборона не передбачає примусової ізоляції підозрюваного від суспільства.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що інший запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти настанню зазначених ризиків та приймає до уваги особисту ситуацію (обставини) підозрюваного ОСОБА_7 , а саме, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, є студентом, потерпіла на даний час допита, свідки в скоєнні даного злочину відсутні.

Проте, такі обставини, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб повністю виключити встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 177-178, 193-194 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання щодо застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Карлівка, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , студента, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

-заборонити залишати своє місце постійного проживання матері АДРЕСА_3 ;

-прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення до 19.08.2023 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1