У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на транспортні засоби, які значаться зареєстрованими за останнім: MERSEDES-BENZ VITO 115 CDI, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 ; KIA CEED, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 ; ВАЗ 211540, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 ; Напівпричіп, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що громадянин України ОСОБА_5 , проживаючи у період окупації у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , незважаючи на зобов`язання до неухильному додержанню Конституції та законів України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів Російської Федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, наприкінці лютого 2022 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, став на шлях вчинення злочину проти основ національної безпеки - колабораційної діяльності, що виразилось у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави - агресора.

Так, з метою розміщення військово-адміністративного штабу керівництва збройних воєнізованих формувань Російської Федерації останні звернулись до ОСОБА_5 з пропозицією допомогти в підборі приміщення, на що останній дав згоду.

В подальшому, ОСОБА_5 , будучи колишнім майстром виробничого навчання у державному навчальному закладі «Михайлівське ВПУ», достовірно володіючи відомостями про керівництво, матеріально-відповідальних осіб та посадові обов`язки працівників навчального закладу, не раніше 29.12.2022 не відмовляючись від свого злочинного умислу, направленого на колабораційну діяльність, що полягала у незаконній передачі приміщення начального закладу у володіння представникам незаконних збройних чи воєнізованих формувань, створеним на тимчасово окупованій території, ОСОБА_5 , відкрив приміщення вищевказаного начального закладу, при цьому наголосив, що приміщення школи буде передане представникам збройних, воєнізованих формувань держави-агресора за будь-яких обставин, а також зазначив, що супротив його вимогам по незаконній передачі приміщення школи у володіння представникам незаконних збройних, воєнізованих формувань, створеним на тимчасово окупованій території, призведе до залякування місцевих мешканців веденням активних бойових дій або до захоплення важливих об`єктів критичної інфраструктури, що забезпечують життєдіяльність місцевого населення.

На виконання своїх злочинних намірів щодо передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області з метою використання їх у забезпеченні діяльності відповідних формувань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, передав приміщення державного навчального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: Запорізька область Василівський район смт. Михайлівка вулиця Центральна, 2, незаконним збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора, які останні використовували у період, але не раніше 29.12.2022, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим для створення та розміщення військово-адміністративного штабу керівництва та особового складу, зберігання зброї, розставлення ворожих бойових позицій по периметру будівлі та на даху, а також розміщення ворожої військової техніки та зведення тимчасових оборонних споруд.

Крім того, збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора були передані всі матеріальні ресурси школи, наявні в ній приладдя та технічні засоби з метою забезпечення окупаційної діяльності та побуту відповідних формувань.

Здійснюючи передачу матеріальних ресурсів збройним, воєнізованим формуванням держави-агресора Російської Федерації на тимчасово окупованій території, ОСОБА_5 розумів протиправність своїх дій, передбачав та бажав настання негативних наслідків, тобто діяв з прямим умислом.

У подальшому, але не пізніше 29.12.2022, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій території у смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, продовжуючи злочинний умисел щодо передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним, воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території с смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області з метою використання їх у забезпеченні діяльності відповідних формувань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з використанням різних аргументів та власного авторитету, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, займаючи посаду «Директора государственного казенного учреждения професиональная образовательная организация Запорожской области « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що діє на території тимчасово окупованої Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області, діючи умисно, 29.12.2022 року передав представникам збройних формувань держави агресора, а саме військовослужбовцям збройних сил російської федерації транспортні засоби марки «Fiat Doblo», білого кольору, р.н.з. НОМЕР_6 , який перебував на балансі БО БФ «Перспектива ДНЗ Михайлівське ВПУ» та автомобіль марки «Volkswagen T5» білого кольору, р.н.з. НОМЕР_7 , який перебував на балансі ДНЗ «Михайлівське ВПУ.

В подальшому зазначені транспортні засоби неодноразово використовувались військовими збройних сил російської федерації у військових цілях, для виконання службово-бойових завдань проти України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

05 вересня 2023 року громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, в рамках кримінального провадження №0000012 від 25.01.2023, однак, останньому не вручене, у зв`язку з його перебуванням на тимчасово окупованій території України.

Поряд з цим, на виконання вимог ст. 135 КПК України громадянина України ОСОБА_5 було викликано на 08 год. 00 хв. 11.09.2023, на 08 год. 00 хв. 12.09.2023 та на 08 год. 00 хв. 13.09.2023 у кабінет № 70 слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Довженка, 3, для вручення оригіналу повідомлення про підозру та проведення слідчих дій (допиту підозрюваного), але на зазначені дати останній не прибув і причину неявки не повідомив.

Одночасно з цим, проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області.

13.09.2023 на підставі того, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Запорізької області, постановою слідчого остання оголошений в розшук, який доручено оперативному підрозділу. Згідно з відомостями, що містяться у Головному сервісному центрі МВС України, за громадянином України ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) значаться зареєстровані транспортні засоби: MERSEDES-BENZ VITO 115 CDI, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 ; KIA CEED, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 ; ВАЗ 211540, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 ; напівпричіп, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 ;

Клопотання мотивоване тим, що у даному випадку, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України метою застосування арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Крім цього, враховуючи, що майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території України, беручи до уваги, що одним із видів покарання згідно санкції ч. 4. ст. 111-1 КК України є конфіскація майна, орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження такого майна ОСОБА_5 ..

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання були належним чином повідомлені. Прокурор через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути клопотання без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Як встановлено слідчим суддею, Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла потреба у зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на транспортні засоби, які значаться зареєстрованими за останнім: MERSEDES-BENZ VITO 115 CDI, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 ; KIA CEED, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 ; ВАЗ 211540, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 ; Напівпричіп, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 .

Санкція ч. 4 ст. 111-4 КК України (колабораційна діяльність) передбачає покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Дослідивши подане клопотання матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, враховуючи, що санкція статті передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт та з метою забезпечення можливої конфіскації майна особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та недопущення, зокрема, відчуження такого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на транспортні засоби, які значаться зареєстрованими за останнім:

- MERSEDES-BENZ VITO 115 CDI, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 ;

- KIA CEED, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 ;

- ВАЗ 211540, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 ;

- Напівпричіп, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1