ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4063/23

Провадження № 1-в/210/401/23

"10" серпня 2023 р. Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5 , захисник засудженого - адвокат ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження заяву ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ, громадянина України, засудженого 23 жовтня 2009 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.03.2021 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України засудженому зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.05.2008року по 29.08.2008рік включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України)

Відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» , початок строку відбування покарання 16.07.2019 р., кінець - 24.11.2025 р.,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення (за статтею 81 КПК України).

Заява подана в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 серпня 2023 року призначено розгляд подання в режимі відеоконференції за місцем відбування покарання останнього.

Позиції сторін.

Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину, виправився, працює на благоустрої колонії, а саме у Храмі Православної церкви «Святої Великомучениці Анастасії - Узоразрешительниці» при колонії з метою задоволення потреб засуджених у духовному розвитку, зараз виконує обов`язки старости Храму Святої Великомучениці Анастасії - Узоремительки».

Адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання засудженого, просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, ще не досягнуто мети покарання відносно засудженого.

Обставини, встановлені судом.

ОСОБА_5 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.07.2019 року, засуджений 23.10.2009 року Заводським районним судом за ст. 121 ч.2, 296 ч.4, 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 26.02.2010 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.03.2021року на підставі ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 02.04.2021року.

Під час утримання в державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)» характеризується посередньо, має одне заохочення та чотири стягнення, в тому числі, один раз був поміщений до ДІЗО. Перебував на профілактичному обліку установи як злісний порушник вимог відбування покарання з 22.01.2021року по 15.08.2021 року, на теперішній час не перебуває. На теперішній час виконує роботи із благоустрою відділення та установи.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою встановлення неслужбових стосунків.Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.Заборгованості за виконавчими листами не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Згідно висновку комісії установи від 24.06.2023року, засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З матеріалів справи та довідки про наявність стягнень та заохочень встановлено, що станом на момент розгляду подання ОСОБА_5 має одне заохочення та чотири стягнення які погашено.

Також дослідженням матеріалів справи встановлено, що виконавчі листи на виконання вироку до ДУ «КВК № 80» не надходили.

З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим а також висновку комісії установи вбачається, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_5 за період з 01.01.2023р. по 01.07.2023р., у останнього доходів немає. Крім того, як вбачається з характеристики ОСОБА_5 останній не виявив бажання до праці, у зв`язку з чим і немає доходів.

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі (ч.2, п. 2 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого щодо застосування умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Кожні шість місяців здійснюється перегляд оцінки ризиків, під час якого враховуються отримані результати соціально-виховної роботи із засудженим за попередній період та інформація щодо факторів ризику засудженого. За результатами перегляду оцінки складається індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим на наступні шість місяців, яка може містити як нові цілі та заходи до них, так і передбачати продовження роботи над цілями, поставленими на попередньому етапі, та включати актуальні заходи на цей період.

З метою контролю результатів реалізації індивідуальних програм роботи із засудженими, фіксації соціально-виховних та психологічних заходів ведуться у кримінально-виконавчих установах - Щоденник індивідуальної роботи із засудженим.

Тобто, оцінка ступеню виправлення здійснюється за такими критеріями: дотримання вимог режиму відбування покарання; поведінка стосовно персоналу; поведінка стосовно інших засуджених; ставлення до виконання робіт із самообслуговування, благоустрою колонії; дотримання правил санітарії та гігієни; ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу. В кінці відповідного Розділу Щоденника передбачається виставлення середнього балу та фіксації загальних зауважень.

Так, в основу оцінки ступеню виправлення засуджених покладається виконання ними обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 107 КВК України. Серед важливих критеріїв вважається оцінка «ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу», як засобу стимулювання правослухняної поведінки засуджених та елементу виховного впливу (ст. 123 КВК України). Крім того, має враховуватись загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених (ч. 2 ст. 126 КВК України); участь засуджених у самодіяльних організаціях, його соціально корисна активність (ч. 2 ст. 127 КВК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення відповідно ст. 12 КК України не тяжкий злочин, раніше не судимий.

За весь час відбування покарання, а саме з 19.07.2019 року засуджений має одне заохочення та чотири стягнення, в тому числі поміщення до ДІЗО. Стягнення погашено. Однак як вбачається з матеріалів справи та щоденника засудженого, поведінка засудженого не підтверджує того, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та його поведінка не зазнає позитивних змін.

Крім того, об`єктивно згідно з даними адміністрації установи виконання покарань, засуджений не довів свого виправлення, не виявив бажання бути залученим до робіт на підприємстві, свідчить про непослідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки. Висновком комісії установи від 24.06.2023року також підтверджується той факт, що засуджений не довів свого виправлення.

Як вбачається з щоденника індивідуальної роботи із засудженим та характеристики, ОСОБА_5 станом на 11.04.2023 року не довів свого виправлення для умовно-дострокового звільнення.

Фактичне настання пільги за ст. 82 КК України заміни покарання більш м`яким після відбуття - 24.05.2022 року.

Комісією установи розглянутий 26.05.2022 року - відмовлено, не став на шлях виправлення.

Фактичне настання пільги за ст. 81 КК України умовно-дострокового звільнення після відбуття 2/3 - 24.07.2023року.

Також, 24.06.2023року засудженого було розглянуто на комісії установи, та згідно висновку засуджений не довів свого виправлення.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_5 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, не виявив бажання бути залученим до робіт на підприємстві, а також тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_5 не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома та виконання, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 11 серпня 2023 року та проголошено 11 серпня 2023 року о 15 год.15 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т. Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1