Справа № 297/1876/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

14 червня 2023 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000240 від 10.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000240 від 10.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.06.2023 року біля 00 години 20 хвилини в с. Астей, Берегівського району, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи намір виїхати з України на КПП "Лужанка", як підставу для виїзду пред`явив прикордонникам свій закордонний паспорт та наказ "Про бронювання військовозобов`язаних за суб`єктом господарювання агропромислового комплексу", який ймовірно є підробленим.

10.06.2023 року в ході проведення огляду місця події в період з 00 години 50 хвилин по 01 годину 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступне:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 07.06.2018 року;

- довідку ( замість військового квитка), видану ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 617 від 25.12.2003 року;

- наказ № 437-22 від 15.03.2022 року "Про бронювання військовозобов`язаних за суб`єктами господарювання агропромислового комплексу";

- запрошення Penograin KFT від 07.06.2023 року;

- лист Міністерства Аграрної політики та продовольства України №21-2900-05/11088 від 18.04.2023 року;

- наказ Міністерства Аграрної політики та продовольства України за № 922 від 17.04.2023 року.

Вказані документи належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 .

Під час вилучення вищевказаних документів враховувався той факт, що дані документи, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають ймовірні ознаки підроблення.

Також, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи намір виїхати з України на КПП "Лужанка", як підставу для виїзду пред`явив прикордонникам свій закордонний паспорт та Наказ № НОМЕР_2 від 15.03.2022 року "Про бронювання військовозобов`язаних за суб`єктами господарювання агропромислового комплексу", який мав ознаки підробки.

Враховуючи, що вищевказані речі могли зберегти (зберегли) на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим 12 червня 2023 року вказані вище документи, відповідно до ст. 98 КПК України, постановою дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області визнано речовими доказами.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна, так як в подальшому по вилучених документах необхідно призначити відповідні експертизи.

Дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду такого були повідомлені належним чином. При цьому, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання просили задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст. 135 КПК України, зокрема викликом по телефону.

Дослідивши матеріали клопотання, якими дізнавач та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000240 від 10.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучення вказаних речей в ході проведення 10.06.2023 року огляду відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають важливе значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим можуть бути використані як докази протиправних дій.

Відповідно до постанови дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 12.06.2023 року зазначені документи визнані речовими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що є необхідність у накладенні арешту на речі, які тимчасово вилучено та визнано речовими доказами, клопотання про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 309, 370, 371, 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000240 від 10.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 10.06.2023 року, який проводився в службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 00 години 30 хвилин по 00 годин 40 хвилин, а саме:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 07.06.2018 року;

- довідку ( замість військового квитка), видану ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 617 від 25.12.2003 року;

- наказ № 437-22 від 15.03.2022 року "Про бронювання військовозобов`язаних за суб`єктами господарювання агропромислового комплексу";

- запрошення Penograin KFT від 07.06.2023 року;

- лист Міністерства Аграрної політики та продовольства України №21-2900-05/11088 від 18.04.2023 року;

- наказ Міністерства Аграрної політики та продовольства України за № 922 від 17.04.2023 року.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя Віталій МИХАЙЛИШИН