Справа № 308/7050/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не судимої, заміжньої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, адміністратора кав`ярні «Каспій», зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Під час досудового розслідування встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.02.2023, та в невстановленому місці, проте на території Закарпатської області, у громадянина ОСОБА_7 виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, за попередньою змовою з невстановленим досудовим розслідуванням особами. Так, 26 лютого 2023 року ОСОБА_7 в телефонній розмові запропонував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснити незаконне переправлення останнього через державний кордон України, з можливістю внесення до ІС «Шлях» відомостей, без законних на те підстав, за грошову винагороду в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) доларів США. У подальшому, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій умисел на незаконне збагачення та для гарантії наміру перетнути державний кордон України, надав вимогу громадянину ОСОБА_8 перевести так званий завдаток у сумі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень частинами на три банківські карти, а саме: банківська карта «А Банк» № НОМЕР_1 , банківська карта «monobank» № НОМЕР_2 та банківська карта «monobank» № НОМЕР_3 . Так, 14.04.2023 о 15:57 ОСОБА_8 в ході контролю за вчиненням злочину на виконання вимоги ОСОБА_7 здійснив декілька банківських переказів на вищевказані картки загальною сумою 60 000 (шістдесят тисяч) гривень. Надалі, 25 квітня 2023 року, використовуючи мобільний додаток (месенджер) «WhatsApp», громадянин ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 перетнути державний кордон України «іншим шляхом», однак за вищу грошову винагороду у сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) Євро. Також ОСОБА_7 повідомив, що в разі наявності такої суми у заявника, необхідно додатково надати грошові кошти. 28 квітня 2023 року о 13 годині 35 хвилин громадянин

ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Ужгород, Закарпатської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, одержав від громадянина ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронців, частину грошових коштів з 5500 Євро, а саме 1 100 (одна тисяча сто) Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 28.04.2023 становило 44 374 грн. (сорок чотири тисячі триста сімдесят чотири грн.) та 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень за незаконне переправлення останнього ( ОСОБА_8 ) через державний кордон України. Крім цього, ОСОБА_8 віддав належний йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон громадянину ОСОБА_7 , який в свою чергу провів інструктаж та повідомив, що решту грошових коштів необхідно буде передати в день безпосереднього переправлення через державний кордон України в м. Чоп, Ужгородського району, Закарпатської області. У той же час ОСОБА_7 , реалізовуючи свої противні наміри спрямовані на незаконне отримання грошової винагороди за переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, при невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 28.04.2023, залучив як безпосереднього виконавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відома якої довів злочинний план переправлення заявника через державний кордон. Наступного дня, а саме 29.04.2023 близько 12 години 50 хвилин ОСОБА_7 повернув ОСОБА_8 паспорт громадянина України для виїзду за кордон та повідомив, що безпосереднє переправлення відбудеться 30.04.2023 та зазначив, що необхідно бути постійно на зв`язку та чекати подальших вказівок. 30 квітня 2023 року близько 17 години ОСОБА_7 разом з громадянкою ОСОБА_4 забрали на автомобілі марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 та відвезли останнього до залізничного вокзалу у місто Чоп Ужгородського району Закарпатської області. 30 квітня 2023 року близько 17 години ОСОБА_7 , перебуваючи на території автостоянки у місті Чоп, Ужгородського району, Закарпатської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, в присутності ОСОБА_4 одержав від громадянина ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронців, останню частину грошових коштів з 5500 Євро, а саме 2 800 (дві тисячі вісімсот) Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 30.04.2023 становило 112 952 грн. (сто дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві грн.) за незаконне переправлення останнього ( ОСОБА_8 ) через державний кордон України. У подальшому громадянка ОСОБА_4 пройшла до каси на залізничній станції та придбала квиток на ім`я ОСОБА_8 з м. Чоп до м. Загонь Угорщина, який передала ОСОБА_8 , при цьому провела інструктаж поведінки останнього під час проходження прикордонного контролю. Надалі ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, на виконання вказівки ОСОБА_4 пройшов прикордонний контроль. Одразу після проходження громадянином ОСОБА_8 прикордонного контролю громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було викрито та затримано працівниками правоохоронних органів.

В клопотанні вказано, що 01.05.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах; а також зазначено про існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити, застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, так як наміру переховуватися від слідства та суду його підзахисна не має, а тому просив обрати щодо неї домашній арешт.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку свого захисника, зазначила, що Неживий заборгував їй кошти в сумі 10000 доларів США, вказала, що знала, що він щось робить в системі «Шлях», однак вона не має до цього ніякого відношення, ніякі інструктажі не прводила.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000087 від 06.03.2023, відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому підозрюваній кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема протокол затримання громадянина ОСОБА_7 від 30.04.2023, протокол затримання ОСОБА_4 від 30.04.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протокол пред`явлення особи до впізнання особи за фотознімками, протокол огляду предмета (мобільного телефону ОСОБА_7 , відео реєстратора з автомобіля ОСОБА_4 ), витягом з бази даних «Гарт (ПС Ризик)» щодо осіб, оформлених в ППр «Чоп (Дружба) залізничний» тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваної до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваній зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик незаконного впливу на учасників у даному кримінальному провадженні, є доведеним, оскільки перебуваючи на волі, або без відповідних процесуальних обов`язків, покладених на неї судом, ОСОБА_4 може вступати у позапроцесуальні контакти з іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_7 , який, як вбачається в клопотанні, залучив її як безпосереднього виконавця до виконання злочинного плану по переправленню особи за кордон, а також чинити психологічний чи фізичний тиск на свідків з метою зміни даних ними слідству показів, що зрештою утруднить встановлення об`єктивної істини у цьому кримінальному провадженні.

Окрім цього слідчий суддя вважає наявним ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, так як досудове розслідування перебуває на початковій стадії, не всі особи причетні до розробки вищеописаного протиправного механізму виїзду за межі території України встановлені, не всі документи, які мають значення для досудового розслідування виявлені та вилучені в ході проведення першочергових слідчих (розшукових) дій, а відтак такі можуть бути знищені, сховані або спотворені.

Разом з тим слідчий суддя вважає не доведеним ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, зокрема шляхом виїзду за кордон, з огляду на міцність її соціальних зв`язків. Так, підозрювана заміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працевлаштована адміністратора кав`ярні «Каспій, має зареєстроване та фактичне місце проживання, раніше не судима.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину в означений час з корисливих мотивів засуджується законом і суспільством.

При цьому слідчий суддя вважає, що прокурором не обґрунтовано неможливість застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваної від суспільства.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, прокурором доведено обставини, передбачені пунктом 1, 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя враховує, що підозрювана має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що потребують її догляду та виховання.

З огляду на вищевказане слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останній залишати місце свого фактичного проживання без дозволу слідчого або прокурора у нічний період доби.

Разом з тим слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрювану протягом двох місяців з дня постановлення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, й вказані в резолютивній частині ухвали.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом, заборонивши останній залишати місце свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити до двох місяців в межах строку досудового розслідування, а саме до 28 червня 2023 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження №0000087;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків визначено до 28 червня 2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0000087.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1