ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

представника СВК-67 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні (у режимі відеоконференції) апеляційну скаргу прокурора Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 липня 2023 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 липня 2023 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 та звільнено його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного Дружківським міським судом Донецької області від 10.06.2016 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавленні волі.

Свої доводи мотивує тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки матеріалам особової справи засудженого ОСОБА_6 , внаслідок чого прийняв незаконне рішення.

Вказує, що за період відбування покарання засуджений зарекомендував себе посередньо, 5 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за грубі порушення вимог режиму відбування покарання, з січня 2023 року не працює через небажання, неохоче виконує роботи з самообслуговування та благоустрою, не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу.

Звертає увагу, що засуджений працював не завжди, по прибуттю в ДУ «Торецька виправна колонія №67» 23.09.2016 року вперше до трудової діяльності був залучений в листопада 2017 року та не працював протягом серпня 2020 року.

________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 722/1247/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-кп/822/316/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вказує, що згідно витягу із протоколу засідання комісії з оцінки ступеня виправлення засуджених, станом на 18.01.2023 року ОСОБА_6 лише став на шлях виправлення, що є недостатнім для застосуванням умовно-дострокового звільнення.

Зазначає, що на даний час ОСОБА_6 не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу.

Таким чином вважає, що поведінка засудженого, його ставлення до праці та інші критерії оцінки ступеню виправлення не свідчать про те, що ОСОБА_6 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції встановив, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі діючих дисциплінарних стягнень немає, сумлінно виконував роботу пов`язану із важкою фізичною працею, відповідально виконував роботи з благоустрою, приймав активну участь у виховних заходах, реалізував чотири програми диференційованого виховного впливу, має 10 заохочень, дійсно щиро розкаявся у вчиненому злочині та дійшов висновку, що ОСОБА_6 цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 20 днів.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор та представник СВК-67 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити без змін ухвалу районного суду.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

При цьому, сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивною поведінкою засудженого, яка полягає у утриманні від порушень режиму відбування покарання, порушенні правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне ставлення до праці, поведінка в побуті та інше.

Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України це свідома участь у суспільно-корисній праці, систематичне виконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов у роботі, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Поряд з тим, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, суд першої інстанції з належною повнотою дослідив дані про особу засудженого, його особову справу, включно з документами, наданими установами виконання покарання, та відповідно до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_6 цілком довів своє виправлення.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Дружківського міського суду Донецької області від 10.06.2016 року за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_6 перебуває з 18.05.2015 року.

Станом на час розгляду клопотання судом першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 відбув 9 років 5 місяців 10 днів позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом, що у відповідності до ст.81 КК України дає йому право клопотати перед судом про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

З 18.05.2015 року ОСОБА_6 утримувався в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань «№6». Характеризувався негативно. Допустив 4 порушення режиму відбування покарання, за що мав 4 стягнення.

З 23.09.2016 року відбував покарання в ДУ «Торецька ВК №2». Згідно характеристики від 11.02.2019 року, ОСОБА_6 був працевлаштований різноробочим на виробництві установи до дільниці котельної. До праці ставився сумлінно, доручені завдання виконував своєчасно в повному обсязі, за що мав 4 заохочення. За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядку дня. Підтримував рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагував на критику в свою адресу. Дотримувався ввічливих та правомірних взаємовідносин з персоналом, виконував їх законні вимоги. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримував в чистоті та порядку, мав охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставився до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснював за ними належний догляд, використовував їх тільки за призначенням.

Виконував роботи з самообслуговування, мав достатній рівень необхідних навичок. Залучався до виконання робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, згідно ч.5 ст.118 КВК. До виконання робіт ставився з розумною ініціативою. Не допускав порушень пожежної безпеки.

Відповідно до ст.65 КВК України брав особисту участь в організації виховних заходів. Заходи виховного характеру відвідував регулярно, робив для себе позитивні висновки.

Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймав.

Станом на 11.02.2019 року засуджений став на шлях виправлення та заслуговував на переведення до дільниці соціальної реабілітації. (а.о.с. 123).

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_6 від 17.08.2021 року, останній характеризується виключно позитивно. До праці ставиться сумлінно, доручені завдання виконує своєчасно та в повному обсязі , за що має 7 заохочень правами начальника установи. Має одне стягнення, однак після проведення бесід профілактично-виховного характеру, соціально виховного впливу змінив свою поведінку у кращий бік. Працевлаштований на виробництві установи до цеху РІЦ/ВГМ. До виконання завдань та покладених обов`язків ставиться добросовісно та виконує їх в повному обсязі, за що має 2 заохочення. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, ввічливо ставиться до персоналу. Утримує спальне місце та приліжкову тумбу в чистоті, має охайний зовнішній вигляд. Залучався до робіт з благоустрою відділення та прилеглої території. Приймав участь у програмах диференційованого виховного впливу. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Згідно протоколу №23 від 17.08.2021 року засіданням адміністративної комісії Торецької ВК було прийнято рішення клопотати перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 як особі, що довела своє виправлення. Голосували одноголосно (а.о.с.172).

Згідно психологічної характеристики засудженого від 08.08.2021 року ОСОБА_6 , за час відбуття покарання в ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» зарекомендував себе позитивно ( а.о.с.177).

10.04.2022 року ОСОБА_6 переведений до ДУ «Сокирянська виправна колонія №67».

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС №6 ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_6 по прибуттю до установи до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З липня місяця 2022 року і до грудня місяця 2022 року був працевлаштований на підприємстві установи в гірничому цеху №1, в якості вибірника-складальника каменю стінового. До роботи відносився посередньо, встановлену норму виробітку виконував не завжди. З січня місяця 2023 року і по теперішній час із власної ініціативи до будь-яких оплачуваних робіт не залучається у зв`язку із стійким небажанням працювати. У період перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. В жодному випадку не заохочувався. У відношенні до персоналу установи напоказ тактовний.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що дана характеристика надана без врахування всіх матеріалів справи та характеризуючих даних про особу.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_10 пояснив, що за весь час відбування покарання фізично тяжко працював у шахті, що позначилось на його здоров`ї. Зазначив, що з січня 2023 року повідомляв начальну відділення, що не може виконувати важку фізичну роботу, через погіршення стану здоров`я та звертався в медичну частину зі скаргами на фізичний стан, болі в спині, однак йому не була надана допомога через відсутність необхідного обладнання для обстеження.

Зазначив, що здобув освіту та дві професії, реалізовував програми виховного впливу, має 10 заохочень, відповідально та сумлінно ставився до праці протягом всього часу відбування покарання. В ДУ «Сокирянська виправна колонія №67» звертався до адміністрації установи зарахувати його на навчання для здобуття професії машиніста крану, однак йому повідомили, що він вправі реалізувати дану програму через рік.

Окрім цього, вказав, що щиро розкаюється за вчинене та просив звільнити його умовно-достроково, так як в зоні бойових дій перебуває його мати, яка не може самостійно виїхати звідти.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що одразу по прибуттю в ДУ «Сокирянська виправна колонія №67», 11.04.2022 року засуджений ОСОБА_6 виявив бажання працювати та звернувся до начальника СВК з письмовою заявою (а.о.с.239).

З липня по грудень 2022 року ОСОБА_6 був працевлаштований на підприємстві в гірничому цеху №1, в якості вибірника-складальника каменю стінового. Довідкою виданою відділом організації та нормування праці СВК підтверджується, що ОСОБА_6 до роботи відносився сумлінно, перевиконував норму виробітку у 100%, що суперечить даним зазначеним в характеристиці.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 працював не завжди, зокрема після прибуття 23.09.2016 року у ДУ «Торецька виправна колонія №2» вперше до трудової діяльності був залучений в 2017 році є непереконливими та суперечать наявним матеріалам особової справи.

Так, згідно характеристик, наданих ДУ «Торецька виправна колонія № 2» від 11.02.2019 та 17.08.2021 ОСОБА_6 працював різноробочим на виробництві установи до дільниці котельної та на виробництві установи до цеху РІЦ/ВГМ. До праці ставився сумлінно, доручені завдання виконував своєчасно в повному обсязі.

За час перебування в ДУ «Торецька виправна колонія №2» ОСОБА_6 мав 10 заохочень у виді подяки за сумлінне ставлення до праці ( а.с.11).

Також, в матеріалах особової справи засудженого наявні цивільно-правові договори, згідно з якими виконавцем засудженим ОСОБА_6 були виконані послуги, передбачені договорами.

Дані факти свідчать про те, що ОСОБА_6 сумлінно працював протягом тривалого часу та своєю працею доводив, що стає на шлях виправлення.

Всупереч доводам апелянта, факт того, що засуджений ОСОБА_6 почав працювати не одразу після прибуття не впливає на ставлення останнього до праці, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Висновок про те, що ОСОБА_6 не приймає участі в програмах диференційованого впливу не узгоджуються з матеріалами особової справи засудженого.

Так, ОСОБА_6 реалізував програму диференційованого впливу «Освіта», що підтверджується свідоцтвом про здобуття повної загальної середньої освіти від 30.07.2020 року.

Окрім цього, реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія», що підтверджується свідоцтвом №12 СВ від 31.07.200 року про здобуття професії «слюсар-ремонтник».

Під час перебування в ДУ «Сокирянська виправна колонія №67» навчався з 29 серпня по 28 грудня 2022 року в Сокирянському навчальному центрі №67 та здобув професію машиніст каменерізальних машин 4 розряду, що підтверджується довідкою директора навчального центру №2801 від 28 грудня 2022 року.

Також в ДУ «Торецька виправна колонія №2» ОСОБА_6 реалізував програму «Підготовка до звільнення».

Дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що протягом більшої половини строку відбутого покарання поведінка засудженого ОСОБА_6 була сумлінною, шляхом реалізації програм виховного впливу та своєю сумлінною важкою фізичною працею та відношенням до неї, він довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На переконання колегії суддів, існують усі підстави, передбачені законом для звільнення засудженого умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Таким чином, висновок районного суду про те, що ОСОБА_6 заслуговує на умовно-дострокове звільнення є вірним і обґрунтованим.

Підстав для скасування ухвали та постановлення нової ухвали відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419,537,539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 липня 2023 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

20.09.2023 року

(дата засвідчення копії)