Справа№ 953/5580/23
н/п 1-кп/953/1007/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000345 від 17.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Лісичанськ Луганської області, освіта професійно-технічна, раніше неодноразово судимий, востаннє 16.03.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 296 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, одружений, офіційно не працевлаштований, не є особою з інвалідністю, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, без реєстрації, проживає: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_1 .

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

встановив:

16 червня 2023 року приблизно о 19:00, точний час у ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень раніше знайомому ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи за спиною останнього, з газової плити правою рукою взяв сковорідку та наніс нею один удар потерпілому в область потилиці, спричинивши забійну рану тім`яної ділянки праворуч. Відповідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/330-А/23 від 28.06.2023, потерпілому ОСОБА_4 спричинене тілесне ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки праворуч, що належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.1. «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , підписаної в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме у тому, що 16.06.23р., він спричинив потерпілому ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_4 , він висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні не заперечував.

Як передбачено ч.1 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за ч.2 ст.125 КК України повністю доведена та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий 16.03.2023р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 296 КК України до обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не є інвалідом.

При обранні виду та міри покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин у період іспитового строку, призначеного 16.03.2023р.вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 296 КК України яким засуджений до 2р. обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, остаточне покарання суд призначає за правилами, передбаченими ч.1 ст.71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вищевказаним попереднім вироком.

На час розгляду справи даних про неможливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі суду не надано.

Судові витрати та речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 296 КК України від 16.03.2023, та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді 2 (двох) 6 (шести) місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту фактичного виконання вироку.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -