Справа № 991/4880/23
Провадження 1-кс/991/4901/23
У Х В А Л А

09.06.2023 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и л а:

1.06.06.2023 голова громадської організації «НОН-СТОП» (далі - ГО «НОН-СТОП») ОСОБА_3 через «Електронний суд» звернувся до Вищого антикорупційного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такі не внесли відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та не розпочали досудове розслідування.

2.У цей же день згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

3.Скаржник просив розглянути скаргу за його відсутності. З огляду на що, а також засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд у відсутність скаржника.

4.НАБУ свого представника у судове засідання не направило. Оскільки, КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку не прибуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, слідча суддя вважає за можливе розглянути таку скаргу.

5.Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.

6.Скарга мотивована тим, що 01.06.2023 ОСОБА_3 звернувся до НАБУ із заявою про те, що проросійський народний депутат України від політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» разом із підконтрольними йому фізичними та юридичними особами вступив у злочинну змову з керівництвом Харківської, Київської, Херсонської обласних військових адміністрацій, відповідних обласних та міських рад, Київської міської державної адміністрації, Головних управлінь Національної поліції Харківської, Херсонської, Київської областей, Управлінь Служби безпеки України у Харківській, Київській, Херсонській областях, Територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, розташованих у містах Полтава, Київ, Мелітополь, Територіальних управлінь Бюро економічної безпеки України у місті Києві та Полтавській області, Київської та Херсонської обласних прокуратур, а також Держаної податкової служби України, її Головних управлінь у місті Києві, Київській, Харківській та Херсонській областях, з метою розкрадання державних коштів, спрямованих на відновлення після тимчасової окупації Харківської, Київської та Херсонської областей, зокрема, шляхом отримання рядом суб`єктів фінансово - господарської діяльності, підконтрольних або афілійованих до ОСОБА_4 , договорів у рамках державних замовлень на відновлення колишніх тимчасово окупованих територій на суми, що сягають мільярдів гривень, з подальшим виведення коштів через юридичних осіб, що належать до бізнес-структури сімейства Столар та прикриття таких незаконних фінансових операцій податковими органами названих областей.

7.Окрім того, у заяві ОСОБА_3 зазначив про те, що незаконно привласнені державні кошти ОСОБА_4 використовує з метою фінансування тероризму з боку держави-агресора та терористичних утворень ДНР/ЛНР шляхом надання фінансової, гуманітарної та матеріальної допомоги, а також, про те, що ОСОБА_4 та афілійовані до нього фізичні та юридичні особи надають контролюючим та правоохоронним органам неправомірну вигоду, а останні таку приймають, за невжиття заходів щодо розслідування відкритих проти ОСОБА_4 кримінальних проваджень та невнесення відомостей до ЄРДР про вчинені ним злочини. Такі діяння, на переконання скаржника, містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, однак відомості за такою заявою до ЄРДР внесені не були.

8.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу у строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України.

9.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

10.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

11.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

12.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

13.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

14.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

15.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

16.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

17.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено такі умови як вчинення кримінальних правопорушень, серед інших, передбачених статтями 191, 209, 364, 368, 369 КК України, зокрема, народним депутатом України, а також посадовою особою органу місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад, до яких, відповідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», належать, зокрема посади Київського міського голови, голів обласних рад, міських (міст - обласних центрів) голів, заступників голів обласних рад, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради.

18.Отже, скарга в частині повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 209, 364, 368, 369 КК України, народним депутатом України ОСОБА_4 та керівництвом, названих у п. 6 цієї ухвали міських та обласних рад, які можуть займати посади, віднесені до першої та другої категорії посад, підлягає розгляду в цьому суді.

19.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що у скарзі йде мова також про можливе вчинення кримінальних правопорушень, у співучасті з іншими особами, а також інших кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 365 КК України, цими ж особами, то з урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.

20.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

21.Водночас, слідча суддя зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 482-2 КПК України, відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора) у порядку, встановленому цим Кодексом.

22.Такий особливий порядок стосовно народного депутата України зумовлений гарантуванням безперешкодного здійснення ним депутатської діяльності та унеможливлення необґрунтованого та безпідставного кримінального переслідування народного депутата України.

23.За таких обставин, уповноважені особи НАБУ не наділені повноваженнями вносити до ЄРДР відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, а тому слідча суддя не вбачає бездіяльності уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення таких відомостей за заявою ОСОБА_3 , оскільки останній в ній покликався на вчинення кримінальних правопорушень народним депутатом України ОСОБА_4 .

24.Окрім того, оскільки у заяві ОСОБА_3 іде мова про спільне вчинення кримінальних правопорушень групою осіб, до якої входить як особа, що є народним депутатом України, так і особи, що не мають такого статусу, внесення уповноваженими особами НАБУ відомостей до ЄРДР щодо таких кримінальних правопорушень без посилання на дії особи, яка є народним депутатом України є неможливим. Якщо ж таке посилання буде здійснено, то воно не відповідатиме вищенаведеним вимогам ч. 1 ст. 482-2 КПК, згідно з якими відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, вносяться до ЄРДР Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора).

25.Отже, слідча суддя не вбачає бездіяльності уповноважених осіб НАБУ і у невнесенні відповідних відомостей щодо ймовірних співучасників кримінальних правопорушень, ознаки яких викладені у заяві ОСОБА_3 .

26.З огляду на наведене, відсутня бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за заявою ОСОБА_3 .

27.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарги.

З огляду на викладене, керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, 482-2 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги голови громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя ОСОБА_1