Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5283/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.04.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, на кожну законну вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадженні про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 27.06.2023 включно.

Прокурор ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. При цьому зазначає, що слідчим суддею безпідставно не взято до уваги посилання на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , що пов`язані із керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, його поведінку після вчинення дорожньо-транспортної пригоди - втечу на керованому ним транспортному засобі з місця дорожньо-транспортної пригоди, умисне залишення пішохода ОСОБА_10 , після наїзду на неї, в небезпечному для її життя стані, що свідчить про високу суспільну небезпечність підозрюваного. Крім того, слідчим суддею не враховано і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, того факту, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що становить особливу суспільну небезпеку для інших учасників дорожнього руху. Звертає увагу на наявність ризиків, визначених п.п.1, 3, 4 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення у разі визнання його винуватим, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом несвоєчасної явки або неявки до слідчого, прокурора, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання. Вважає, що наявні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених главою 18 КПК України, не буде достатнім для запобігання ризикам зазначеним вище, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до норм ч.1. ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді клопотання слідчого та обранні запобіжного заходу у вигляді особисте зобов`язання не в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №295/5283/23, в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0001307 від 27.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Згідно змісту клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2023 близько 21 год. водій ОСОБА_8 , в порушення вимог пункту 2.9.а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно- справним автомобілем ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним по проїзній частині вулиці Слобідської в напрямку зі сторони вулиці Івана Гонти в напрямку вулиці Промислової в м. Житомирі.

Рухаючись у вказаний день, час та за вказаних обставин зазначеним транспортним засобом по проїзній частині вказаної вулиці, в умовах достатньої видимості, водій ОСОБА_8 у порушення вимог пунктів 2.3.6), 10.1., Н.1., 11.2 ПДР України), проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в даній дорожній обстановці не врахував ширину проїзної частини відповідного напрямку руху та габаритів керованого ним транспортного засобу, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого поблизу будівлі №35 по вул. Слобідській в м. Житомирі, передньою частиною керованого ним автомобіля марки ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась по лівому краю проїзної частини вулиці Слобідської в попутному напрямку.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, перелому кісток носу, нижньої стінки лівої орбіти, гематоми м`яких тканин склепіння черепа, синців та саден на обличчі; закритої травми хребта: уламкового перелому 1 шийного хребця, 7 грудного хребця; закритої травми грудної клітки: перелому 3-го ребра справа, 8-их ребер з обох сторін, забою легень, серця, що ускладнилось гемопневмотораксом (наявністю крові та повітря в плевральній порожнині), гемопнемедіастинумом (наявність крові та повітря в м`яких тканинах середостіння); травми правої нижньої кінцівки: відкритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки; синців та саден на обох верхніх кінцівках, синців на лівій нижній кінцівці, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_8 при керуванні ним транспортним засобом вимог пунктів 2.3.6), 10.1, 11.1, 11.2 ПДР України знаходяться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Після вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, поставивши пішохода ОСОБА_10 в небезпечний для життя стан, водій ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї бездіяльності, залишив без допомоги пішохода ОСОБА_10 , яка внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебувала у небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, та на керованому ним транспортному засобі з місця пригоди зник, залишивши потерпілу на проїзній частині вулиці Слобідської без допомоги, при цьому маючи реальну можливість надати їй допомогу.

28.04.2023 о 00 год. 00 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

28.04.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

28.04.2023 слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами розгляду вище зазначеного клопотання слідчого, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Слідчий суддя також вказав, що є опосередковано доведеним ризиком можливості останнім незаконно впливати та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки особи, які можуть бути обізнані з обставинами кримінального правопорушення та допитані у якості свідків у даному кримінальному провадженні, відомі підозрюваному, за відсутності відповідних доказів, наданих органом досудового розслідування, наявності процесуальних ризиків можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, як і перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. В даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість кримінальних правопорушень, в скоєнні яких підозрюється ОСОБА_8 об`єктивно не може бути обґрунтованою підставою на підтвердження дійсності наявності процесуального ризику можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування, або суду.

Отже, з врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків.

Разом з цим, апеляційний суд не погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики неможливо усунути при застосуванні такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків.

За встановлених обставин в суді апеляційної інстанції, зважаючи на фактичні обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, характер протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , (керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, його поведінку після вчинення дорожньо-транспортної пригоди - втечу з місця дорожньо-транспортної пригоди, умисне залишення пішохода ОСОБА_10 , після наїзду на останню, в небезпечному для її життя стані), даних, які характеризують його особу, його спосіб життя, сімейний стан, соціальні зв`язки, зокрема: останній працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має інвалідність (3 група), має місце реєстрації та проживання, апеляційний суд приходить до висновку, що, в даному випадку, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, не є достатнім для запобігання ризикам, про які зазначає прокурор та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В даному випадку, апеляційний суд зважає і на той факт, що висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_8 , хоча і залишив місце кримінального правопорушення, проте у подальшому сам повідомив до поліції про скоєне, не відповідає дійсності, оскільки, у відповідності до матеріалів провадження, фактично повідомлення підозрюваного про вчинене ним кримінальне правопорушення оператору лінії «102», викликано тим, що ОСОБА_8 погрожував зять потерпілої, і останній побоюючись розправи звернувся до органу поліції фактично за своїм захистом (а.п.60-61).

За встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що застосування на даний час запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є передчасним.

В даному випадку, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , стане тією надійною запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього відповідних обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечить дотримання вимог ст.2 та ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Зазначений запобіжний захід, яким підозрюваному буде заборонено цілодобово залишати житло за місцем його проживання, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним обставинам у цьому кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 29.04.2023, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків скасувати.

Постановити нову ухвалу , якою клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, на кожну законну вимогу;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків до 27.06.2023 включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: