ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2042/23 Справа № 206/1225/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, до якої застосовуються

примусові заходи медичного

характеру (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_8 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року заяву представника КП Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної Ради про продовження примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 задоволено. Продовжено відносно ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом строком на шість місяців.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що згідно із висновком комісії лікарів-психіатрів №55 від 14 березня 2023 року у ОСОБА_8 внаслідок проведеного лікування та реабілітаційних заходів психічний стан покращився, однак ставлення до скоєного правопорушення критичне та досить формальне, контроль поведінки залишається недостатнім, періодично замкнений, відсторонений. Крім того, ОСОБА_8 емоційно залишається невиразним, міміка збіднена, мова монотонна. Навички соціально-адаптованої поведінки в процесі формування.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_8 за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог КПК, оскільки суд не мав повноважень на визначення своєю ухвалою госпіталізації ОСОБА_8 до закладу із надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено та не надано належної оцінки матеріалам особової справи ОСОБА_8 , не витребувано медичну картку стаціонарного хворого та програму соціально реабілітаційних заходів.

Вказує, що висновок комісії лікарів-психіатрів у порушення п. 14 Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги не містить відповідних реквізитів та номеру реєстрації, крім того в останньому не наведено належного обгрунтування необхідності продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Зауважує, що висновок комісії істотно відрізняється та суперечить висновку психолога, згідно із яким у ОСОБА_8 сформовано досить критичне ставлення до скоєного кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача; особу, щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_9 , та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги захисника та наполягали на її задоволенні з викладених підстав; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно із ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру.

У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Як вбачається з наданих матеріалів, суд першої інстанції, проаналізувавши доданий до заяви лікаря висновок комісії лікарів психіатрів №55 від 14 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 , дійшов висновку про необхідність продовження застосування таких заходів у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Вказаний висновок суду колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Суд прийняв зазначене рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує необхідність продовження застосованих до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що примусові заходи медичного характеру застосовуються до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння, страждаючи на психічні хвороби або маючи інші психічні розлади, що зумовлюють потребу в у вжитті комплексу заходів соціальної реабілітації, з медикаментозним й іншим медичним впливом на їх здоров`я, або захворіли на такі психічні розлади після вчинення вказаних діянь. Згідно із ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у разі, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру. Таким чином, примусові заходи медичного характеру не можуть бути застосовані, а раніше застосовані - не можуть бути продовжені за відсутності медичних показників для цього.

Висновок комісії лікарів-психіатрів № 55 від 14 березня 2023 року містить як категоричний висновок про необхідність продовження щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, так і докладне його мотивування, розумні підстави для сумнівів в обгрунтованості та правильності цього комісійного висновку відсутні, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується із прийнятим судом рішенням.

Доводи апеляційної скарги про зворотне колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не грунтуються на фактичних обставинах провадження, дійсному змісті оскаржуваного судового рішення та випливають з особистого суб`єктивного тлумачення апелянтом положень законодавства.

Так, висновок комісії лікарів-психіатрів №55 від 14 березня 2023 року містить усі необхідні реквізити та медичні дані, зокрема анамнез життя та психічної хвороби ОСОБА_8 , динаміку його стану у цьому закладі охорони здоров`я, дані психологічного дослідження, відомості про соматичний, неврологічний стан, клінічні лабораторні дослідження особи, що були враховані комісією лікарів психіатрів, у зв`язку з чим доводи захисника в цій частині є необґрунтованими.

Твердження захисника щодо відсутності відомостей про проведені реабілітаційні програми спростовуються змістом вказаного висновку комісії-лікарів психіатрів, у п. 24 якого зазначений персональний план реабілітації ОСОБА_8 , який включає проведення індивідуальної раціональної психокорекції, залучення до групової взаємодії з участю у тренінгах, соціальних навичок та когнітивних функцій, групових заняттях з розвитку когнітивної об`єктивності та диференційованого соціального сприйняття, терапія зайнятістю з активізацією творчого потенціалу малювання, читання художньої літератури, гра на музичних інструментах, залучення до психоосвітніх бесід про здоровий спосіб життя.

Доводи захисника щодо неповноти судового розгляду з огляду на те, що судом не були досліджені медична картка стаціонарного хворого та програма соціально-реабілітаційних заходів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 514 КПК України письмова заява представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра) щодо продовження примусових заходів, обгрунтовується лише висновком комісії лікарів-психіатрів, який повинен містити вичерпні дані щодо психічного стану здоров`я хворого. Процедура розгляду заяви про продовження примусових заходів медичного характеру не передбачає обов`язкового використання інших матеріалів, які можуть бути досліджені судом лише у випадку встановлення об`єктивної необхідності в цьому.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що висновок комісії лікарів-психіатрів № 55 від 14 березня 2023 року містить усі необхідні реквізити та медичні дані, при цьому апелянтом не наведено переконливих міркувань з приводу його неповноти, неправильності, недостатньої обгрунтованості та/або наявності інших підстав для дослідження додаткових матеріалів, що стосуються стану здоров`я ОСОБА_8 , а апеляційні доводи у цій частині в цілому зводяться до особистої незгоди захисника із висновками комісії з питання, що розглядалося.

Доводи апелянта про те, що суд не мав повноважень на визначення своєю ухвалою госпіталізації ОСОБА_8 до закладу із надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, колегія суддів оцінює критично як такі, що не грунтуються на законі.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року ОСОБА_8 було змінено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, строком до 6 місяців (а.с. 7, 8).

У даному провадженні судом було на підставі заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається ОСОБА_8 , вирішене питання про продовження застосованих до останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом строком до 6 місяців, що узгоджується з положеннями ст. ст. 94, 95 КК України та ст. 514 КПК України, виходу суду першої інстанції за межі своїх повноважень при вирішенні вказаних питань колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, враховуючи вказані вимоги закону, беручи до уваги, що доводи захисника не містять переконливих та об`єктивних даних про те, що за станом психічного здоров`я та рівнем суспільної небезпечності ОСОБА_8 не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422, 503, 514 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4