Справа № 171/805/23
Провадження № 1-кп/177/152/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012 від 16.03.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Запорізьке Апостолівського району Дніпропетровської області, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, перебуває в цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку Апостолівського РТЦКС, раніше судимого:

- 24.07.2009 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 122 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.04.2013 з П`ятихатської виправної колонії Дніпропетровської області № 122 умовно-достроково на не відбутий строк 5 місяців;

- 27.05.2015 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Вказана судимість погашена в силу п. 1 ч.1 ст. 89 КК України;

- 04.02.2019 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 8500 грн. Штраф сплачено 10.09.2019, судимість погашена в силу п. 5 ч.1 ст. 89 КК України, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , приблизно о 09:45 год 16.03.2023, знаходився біля приміщення КП «Апостолівська міська лікарня» Апостолівської міської ради», що розташована по вул. Медична, 63 в м. Апостолове Криворізького району Дніпропетровської області, де також знаходилася раніше знайома йому ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом зловживання її довірою.

В подальшому ОСОБА_3 , приблизно о 09:50 год 16.03.2023, перебуваючи біля приміщення КП «Апостолівська міська лікарня» Апостолівської міської ради», що розташована по вул. Медична, 63 в м. Апостолове Криворізького району Дніпропетровської області, реалізуючи свій умисел на заволодіння майном ОСОБА_6 , зловживаючи її довірою, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом телефонного дзвінка попрохав у ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А51», сірого кольору, вартістю 4750 грн., при цьому запевнив ОСОБА_6 , що на протязі декількох хвилин поверне їй мобільний телефон, тим самим ввів в оману останню.

В свою чергу ОСОБА_6 , будучи впевненою у правдивості прохання ОСОБА_3 , передала останньому свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А51», сірого кольору для здійснення дзвінка. Після чого, ОСОБА_3 заволодівши мобільним телефоном останньої, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним злочину. Суду пояснив, що 16.03.2023 підійшов до ОСОБА_6 з метою заволодіння її мобільним телефоном, оскільки потребував грошових коштів. ОСОБА_6 обіцяв повернути телефон після здійснення дзвінка, але телефон не повернув, заніс його до ломбарду, здав за 500 грн, виручені кошти використав на власні потреби, а саме для придбання їжі дитині своєї співмешканки.

Зазначав, що щиро розкаюється у вчиненому. Вказував, що зробив для себе відповідні висновки в подальшому подібного не чинити та стати на шлях виправлення. Просив суд суворо його не карати, надати можливість продемонструвати виправлення.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин вчинення обвинуваченим злочину, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позиції відсутні, учасникам судового провадження роз`яснено, що при застосуванні ч.3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази щодо речових доказів, характеризуючих матеріалів, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не одружений, але перебуває в цивільному шлюбі, де виховується дитина співмешканки, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 29-30), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 31). ОСОБА_3 має непогашену судимість, оскільки раніше засуджувався вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2009 за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 122 КК України, перебіг строку погашення судимості за яким переривався і обчислювався заново на підставі ч.5 ст. 90 КК України, у зв`язку з засудженням на підставі вироків Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 та 04.02.2019 (а.п. 32-34).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки він визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене та негативно оцінює вчинене кримінальне правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті.

Менш суворі види покарання визначені санкцією ч.2 ст. 190 КК України, а саме штраф та виправні роботи, суд не вважає за можливе застосувати до обвинуваченого, оскільки останній офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу. Покарання у виді обмеження волі, на переконання суду, не відповідатиме особі обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 (а.п. 28), який характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнав вину у вчиненому та критично оцінює свій вчинок, визнає його антисоціальний характер, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази:

-телефон марки «Samsung Galaxy А51», сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 (а.п. 17-18);

Матеріали кримінального провадження № 0000012 від 16.03.2023 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 171/805/23 (провадження № 1-кп/177/152/23).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1