Справа № 214/2711/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

за участю захисника - ОСОБА_4

за участю обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ

До суду надійшло клопотання прокурора, в якому останній просить продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_5 , строком на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання зазначає наступне. В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого рогу перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Зазначає, що ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що в період дії воєнного стану, діючи повторно, 12.04.2022 приблизно о 17.30 годині, знаходячись в приміщені торгівельного залу магазину «Варус-63», який розташований за адресою вулиця Івана Авраменко, 21-В, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власного збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, шляхом вільного доступу, з правої кишені жилета одягнутого на потерпілому ОСОБА_7 таємно викрав мобільний телефон марки «RedmiNote 8т», кольору MoonshadowGrey, об`єм вбудованої пам`яті 128 Gb, об`єм оперативної пам`яті 4 Гб, ІМЕІ 1: 20794, ІМЕІ 2: НОМЕР_1 , S/N НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експерта №1139 від 18.05.2022 року становить 4566,67 гривень. Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд.Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальний збиток на суму 4566,67 гривень. Зазначає, що встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчиненого повторно. Ухвалою суду строк тримання обвинуваченого під вартою був продовжений. Зазначає, що до закінчення цього строк розгляд справи завершити неможливо, а тому дію запобіжного заходу належить продовжити. Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. Вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки строк обраного запобіжного заходу спливає, а ризики раніше враховані судом продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід, на думку сторони обвинувачення, не є дієвим. Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. При цьому, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8років. Зазначає, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 був неодноразово судимим за корисливі злочини. У зв`язку із цим існують достатні підстави вважати ОСОБА_5 особою, яка схильна до отримання доходу злочинним шляхом, що обґрунтовано свідчить про наявність ризику того, що перебуваючи на волі, він буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення саме з корисливих мотивів. Зазначає, що особиста порука не може бути застосована до обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду. Вважає, що особисте зобов`язання не може бути застосоване в зв`язку із тим, що перебування обвинуваченого ОСОБА_5 на волі не сприятиме виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора.

У судовому засіданні захисник пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора, просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Як передбачено ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування; за результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст.185 ч.4 КК України, який є умисним тяжким злочином, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавленням волі.

Суд вважає, що останній може безперешкодно змінити місце свого мешкання з метою ухилення від кримінальної відповідальності і покарання. Строк продовженого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 19 травня 2023 року. Судове провадження на даний час не завершене, тому до 19 травня 2023 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе. Суд приходить до переконання, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може вчинити новий злочин. До такого висновку суд приходить з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, раніше був неодноразово судимий за корисливі злочини.

Суд приходить до переконання, що обвинувачений, побоюючись засудження його до покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від суду в разі обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Суд також приймає до уваги відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який ніде не працював до обрання запобіжного заходу, тобто не мав законних, належних та достатніх засобів для існування, що свідчить про наявність підстав вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність.

При цьому суд враховує інші дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме, що останній не одружений, неповнолітніх дітей не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків та обов`язків, які б стримували його ухилятися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується наявністю пред`явлених попередніх обвинувачень у вчиненні інших аналогічних кримінальних правопорушень, що також свідчить про ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 19 травня 2023 року і продовжити строк тримання під вартою до 17 липня 2023 року.

Інший запобіжний захід на переконання суду, не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків, а тому у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт належить відмовити.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 17 липня 2023 року.

На ухвалу на протязі п`ятиднів з дня їїоголошенняможе бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1