Провадження № 1-кп/127/727/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження №0000844 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2023 приблизно о 19 год 00 хв, ОСОБА_4 , знаходячись на території кладовища «Підлісне», розташованого по вул. Анастасії Медвідь, 2 у м. Вінниця, а саме: 37 квартал 1 ряд 35 місце, маючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння металевим бюстом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, демонструючи зверхнє ставлення до принципів суспільної моралі та до місця поховання тіл померлих, умисно, з корисливих мотивів здійснив наругу над могилою померлого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» виразилася у самовільному пошкодженні надмогильної споруди, а саме: демонтажу за допомогою фізичної сили металевого бюсту, із зображенням чоловіка. У подальшому викраденою з вказаної могили металевою головою розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та надав покази, які відповідають обставинам, що викладені в обвинувальному акті. Суду також повідомив, що працює неофіційно на будівництві і до заробітної плати залишалось ще два дні, а коштів на прожиття не було. Повертаючись з роботи додому через кладовище, помітив металевий бюст, який вирішив викрасти, щоб здати на металолом і взамін отримати кошти. Шляхом демонтажу за допомогою фізичної сили забрав бюст із собою, але пройшовши ще декілька метрів по території кладовища, там же й був зупинений співробітниками правоохоронних органів. Про вчинене щиро шкодує та просить не позбавляти його волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суд при обранні міри покарання ОСОБА_4 врахувати визнання ним вини, щире каяття, відсутність непогашених судимостей та обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак в письмовій заяві просив розглядати кримінальне провадження у його відсутність. Міру покарання обвинуваченому просив обрати на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, врахувавши думку потерпілого, викладену у письмовій заяві, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого.

Згідно з довідкою про судимість № від 14.06.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був засуджений 24.03.2014 вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75 КК України, в зв`язку з чим був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном 3 роки та покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання. Таким чином, в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України ОСОБА_4 визнаний таким, що не має судимостей.

Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ» ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» № 29/4874 від 27.06.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на стаціонарному обстеженні в психіатричному відділенні № 17 з 22.01.2010 по 11.02.2010 з діагнозом: «Змішаний розлад емоцій та поведінки». Даних щодо подальшого перебігу захворювання в закладі немає.

Згідно з довідкою КНП «ЦТЗ «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР» № 1936 від 19.06.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за медичною допомогою в даний заклад не звертався та на стаціонарному лікуванні не перебуває.

Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено щире каяття.

Зокрема, про щире каяття обвинуваченого свідчать його покази, надані ним в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише визнав вину та повідомив про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль з приводу його вчинення, усвідомлення ним протиправності та неприпустимості своїх дій.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який хоч офіційно непрацевлаштований, однак до взяття під варту працював неофіційно на будівництві, його молодий вік, відсутність непогашених судимостей. Наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання. Прийнято до уваги судом також позицію потерпілого, який при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 3 ст. 297 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з моменту його фактичного затримання до дня звільнення з-під варти включно.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 необхідно обчислювати з моменту проголошення вироку.

Судом досліджено протокол затримання від 13.06.2023, згідно з яким ОСОБА_4 фактично затримано 13.06.2023 о 20 год 54 хв.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2023 по справі № 127/17486/23, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає скасуванню, в зв`язку з чим останній підлягає звільненню з-під варти в залі суду.

Згідно з ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових трасологічних експертиз: № СЕ-19/102-23/11400-ТР від 22.06.2023, № СЕ-19/102-23/11399-Д від 28.06.2023 та № СЕ-19/102- 23/11398-Д від 23.06.2023, а також товарознавчої експертизи проведеної Вінницьким відділенням КНДІСЕ МЮ України за № 3905/23-21 від 29.06.2023, на загальну суму 3823 (три тисячі вісімсот двадцять три) гривні 94 копійки, оскільки їхнє проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним злочину.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 72, 297 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 13.06.2023 по 11.08.2023 включно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Скасувати обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових трасологічних експертиз: № СЕ-19/102-23/11400-ТР від 22.06.2023, № СЕ-19/102-23/11399-Д від 28.06.2023 та № СЕ-19/102- 23/11398-Д від 23.06.2023, а також товарознавчої експертизи проведеної Вінницьким відділенням КНДІСЕ МЮ України за № 3905/23-21 від 29.06.2023, на загальну суму 3823 (три тисячі вісімсот двадцять три) гривні 94 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2023 по справі № 127/17474/23 на майно, а саме: слід долоні із пам`ятника гр. ОСОБА_6 , який поміщено до спеціального номерного захисного пакету «Національна поліція України» №PSP2397305, та фрагмент сліду взуття, який поміщено до спеціального номерного захисного пакету «Національна поліція України» №PSP2397299.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2023 по справі № 127/17452/23 на майно, а саме: слід пальця руки із металевого (мідного) бюсту із зображенням чоловіка, який поміщено до спеціального номерного захисного пакету «Національна поліція України» №PSP2397306.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2023 по справі № 127/17459/23 на майно, а саме: одну пару кросівок чорного кольору із підошвою білого кольору та білими вставками, які поміщено до спеціального номерного захисного пакету «Національна поліція України» № 7381922; мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Redmi 9» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ12: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , із вставленою сім-картою НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального номерного захисного пакету «Національна поліція України Слідче управління» №PSP5008329.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.203 по справі № 127/20549/23 на майно, а саме: кам`яний фрагмент округлої форми.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000844, які відповідно до квитанцій № 4041 від 12.07.2023, № 4042 від 12.07.2023, № 4043 від 12.07.2023, № 4044 від 12.07.2023 та № 4045 від 12.07.2023, зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме:

-слід долоні із пам`ятника гр. ОСОБА_6 та фрагмент сліду взуття знищити;

-слід пальця руки із металевого (мідного) бюсту із зображенням чоловіка знищити;

-одну пару кросівок чорного кольору із підошвою білого кольору та білими вставками; мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Redmi 9» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ12: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , із вставленою сім- картою НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_4 , - повернути власнику;

-металевий (мідний) бюст із зображенням чоловіка повернути за належністю ОСОБА_7 ;

-кам`яний фрагмент округлої форми повернути за належністю ОСОБА_7 .

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: