Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/196/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2023 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст.76 КК України протягом іспитового строку покладено на ОСОБА_8 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним в незаконному заволодіння транспортним засобом, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , 06 грудня 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням та судом не встановлено, вирішив шляхом обману заволодіти транспортним засобом автомобілем марки Opel Omega, в кузові червоного кольору, № кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований та належить ОСОБА_10 . При цьому він був обізнаний, що власник вказаного автомобіля ОСОБА_10 проходить службу в Збройних силах України та вказаний автомобіль знаходився на ремонті на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Переслідуючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, поза волею і без попередньої згоди власника, не маючи а ні дійсного, а ні уявного права на користування зазначеним транспортним засобом, ОСОБА_8 зателефонував до свого знайомого ОСОБА_11 , та запропонував придбати у нього за ціною металобрухту автомобіль марки Opel Omega, в кузові червоного кольору, № кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску. Після чого ОСОБА_12 , будучи необізнаним в злочинних діях ОСОБА_8 , погодився з даною пропозицією. Цього ж дня він прибув за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився вказаний автомобіль та за допомогою троса, не заводячи двигуна відбуксирував його за місцем свого проживання.

Тим самим ОСОБА_8 незаконно заволодів автомобілем марки Opel Omega, в кузові червоного кольору, № кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, належним ОСОБА_10 , вартість якого згідно висновку експерта, становить 75 330,00 гривень.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 , просив вирок суду першої інстанції скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд. Свої вимоги обґрунтував тим, що при постановлені вироку суд не врахував всіх обставин справи, не надав належної оцінки доказам, належним чином не повідомив потерпілого про час та дату судових засідань. Не допитав потерпілого, так не врахував всіх обставин в даному кримінальному провадженні. В вироку суду аркуш справи №15 суддя зазначає, що на адресу потерпілого направлялася телефонограма за №32, яку він отримав. Такої телеграми він не отримував. Так як в цей час він знаходився на службі в ЗСУ і воює під Бахмутом, де мобільний Інтернет відсутній. В вироку суд зазначає, що потерпілим до суду подана заяву аркуш справи 17 про розгляд справи без його участі, таку заяву він до суду не подавав. На ній відсутній вхідний номер, дата та штамп канцелярії суду. Відсутня дата написання заяви. Тільки в верхньому лівому кутку заяви є резолюція судді до справи. Де суд взяв неналежний доказ невідомо. Вказав, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам провадження і така невідповідність істотно вплинула на правильність вирішення питання про покарання ОСОБА_8 , та встановлення всіх учасників даного злочину. Судом порушено права потерпілого передбачені ст. 56 КПК України, а тому є підставою для скасування вироку як необгрунтованого та ухвалення з порушенням норм Кримінального права.

Заслухавши доповідача, представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого, обвинуваченого, який також просив залишити без задоволення апеляційну скаргу представника потерпілого, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга представника потерпілого не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, повністю досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, районний суд дотримався вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч.1 ст.349 КПК України докази не досліджувались. Оскільки, учасниками процесу призначене покарання ОСОБА_8 не оскаржується, колегія суддів не входить в його обговорення.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого стосовно того, що потерпілий ОСОБА_10 належним чином не був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції та заяву про розгляд справи без його участі, він до суду не подавав, оскільки на ній відсутній вхідний номер, дата та штамп канцелярії суду, та відсутня дата написання заяви, чим було порушеного його права, колегія суддів визнає не обґрунтованими та безпідставними.

Оскільки, повністю спростовуються наявною в матеріалах справи телефонограмою №32 від 09.01.2023 року(а.с.15), згідно якої о 15:00 год. 09.01.2023 року ОСОБА_10 був повідомлений про розгляд справи відносно ОСОБА_8 , телефонограму прийняв ОСОБА_10 (а.с.15).

Крім того, в матеріалах справи міститься заява самого потерпілого ОСОБА_10 , в якій зазначено, що він є військовослужбовцем та у зв`язку із цим просив розглядати справу без його участі. Свої показання надані під час досудового розслідування підтримує.(а.с.17).

При цьому слід зазначити, що під час апеляційного розгляду представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 змінив свою позицію та вказав, що заяву про розгляд без його участі, потерпілий ОСОБА_13 написав особисто проте під диктовку слідчого, який спонукав до цього потерпілого.

Слід зазначити, що потерпілий ОСОБА_13 також неодноразово у встановленому законом порядку повідомлявся про розгляд справи апеляційним судом за апеляційною скаргою його представника. Проте, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, заяв про відкладення не надав, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 зазначив, що зв`язку із потерпілим в нього не має, де він знаходиться не знає, забезпечити його явку не може. По останній інформації той служить в ЗСУ.

В суді апеляційної інстанції був допитаний старший слідчий СВ ВП №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП підполковник поліції ОСОБА_14 , який зазначив, що під час відібрання пояснень у потерпілого ОСОБА_13 , останній сам зазначив та просив, що оскільки є військовослужбовцем ЗСУ, у зв`язку із цим бажає щоб справу розглядали без його участі та надав йому заяву про розгляд справи без його участі, яку він, слідчий ОСОБА_14 в свою чергу передав прокурору ОСОБА_15 разом із матеріалами кримінального провадження.

Також, згідно журналу судового засідання суду першої інстанції вбачається, що прокурором ОСОБА_15 під час судового розгляду було заявлено клопотання про долучення вищевказаної заяви потерпілого ОСОБА_13 про розгляд справи без його участі до матеріалів справи, а тому на заяві відсутній вхідний номер канцелярії суду. Суд задовольнив клопотання прокурора долучив заяву до справи та заслухавши думку учасників процесу ухвалив проводити судовий розгляд у відсутності потерпілого. В матеріалах справи міститься резолюція головуючого судді на заяві потерпілого про долучення її до справи. (а. с. 35-38).

Доказів протилежного, а саме того, що заява потерпілого є сфальсифікованою або написана ним під тиском слідчого до суду апеляційної інстанції представником потерпілого не надано, а також не надано доказів про звернення до відповідних органів стосовно тиску слідчого на потерпілого. Отже порушень прав потерпілого судом першої інстанції не допущено.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що в судовому засіданні суду першої інстанції вину визнав повністю, справа розглядалася в порядку ст.349 КПК України.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено, а тому підстави для призначення нового судового розгляду відсутні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга представника потерпілого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 січня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)