Справа № 163/1469/23
Провадження № 1-кс/163/540/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представників власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області погоджене з процесуальним прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000212,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості про те, що 29 червня 2023 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 під час виконання робіт на деревообробному верстаті у виробничому цеху ФОП « ОСОБА_8 » під час виконання робіт з підвищеною небезпекою травмувався, що спричинило травматичну ампутацію правої верхньої кінцівки на рівні нижньої третини передпліччя останнього.

29 червня 2023 року під час проведення огляду місця події слідчим було оглянуто, вилучено та визнано речовими доказами в цьому провадженні деревообробний верстат на якому ОСОБА_9 отримав виробничу травму.

На думку слідчого, вилучене майно має силу речового доказу і надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представники власника майна просили застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, щоб не була зупинена діяльність підприємця.

Під час розгляду клопотання в порядку встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.2 ст.272 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 30.06.2023 року за №0000212, що підтверджено відповідним витягом.

Майно, щодо якого подано клопотання, дійсно вилучене під час огляду місця події, що стверджено відповідним протоколом від 29.06.2023 року, та визнано речовим доказом в кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 30.06.2023 року.

Факт травмування ОСОБА_7 під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на деревообробному верстаті у виробничому цеху ФОП « ОСОБА_8 », що спричинило травматичну ампутацію правої верхньої кінцівки на рівні нижньої третини передпліччя, стверджено рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції № 1 Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 29.06.2023 року, повідомленням №65 Любомльського ТМО від 29.06.2023 року, витягом з ЄРДР, протоколом огляду місця події.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене майно, яке слідчий просить арештувати має статус речового доказу і тимчасово вилученого майна.

Власником деревообробного верстата на якому ОСОБА_9 отримав виробничу травму є ФОП « ОСОБА_8 ».

ФОП « ОСОБА_8 ». має право експлуатувати устаткування підвищеної небезпеки при виробництві пиломатеріалу, виконувати роботи підвищеної небезпеки при виробництві обрізного пиломатеріалу, виконувати роботи підвищеної небезпеки вантажно-розвантажувальних робіт за допомогою машин і механізмів, виконувати роботи підвищеної небезпеки лісотехнічних робіт, трелювання лісу, експлуатувати устаткування підвищеної небезпеки при виробництві обрізного пиломатеріалу, що стверджується відповідними дозволами управління Держпраці у Волинській області та випискою з ЄДРЮОФОП.

Станом на 04.07.2023 року у ФОП « ОСОБА_8 » працює 34 особи.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою накладення арешту на майно зазначено надання можливості встановлення обставин правопорушення, винних осіб та інших об`єктивних даних у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 173 КПК України, у питанні про арешт майна враховується:

1) правова підстава для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Під час розгляду клопотання встановлено, що є правова підстава для арешту мана збереження речового доказу та проведення експертиз для здобуття доказів.

За розпискою від 29.06.2023 року вилучений органом досудового розслідування деревообробний верстат на якому ОСОБА_9 отримав виробничу травму залишено на відповідальному зберіганні ФОП « ОСОБА_8 ».

ФОП « ОСОБА_8 ». здійснює правомірну підприємницьку діяльність, має значний штат працівників та численні дозволи виконувати роботи підвищеної небезпеки.

Тривалий арешт позбавить можливості використовувати деревообробний верстат за прямим призначенням, що може мати наслідки зупинення діяльності, відповідно негативні наслідки для трудового колективу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить висновку, що арешт деревообробного верстата в частині правомочності права користування є невиправданим не відповідає принципу розумності та співрозмірністі такого обмеження завданням кримінального провадження за обставин його розслідування та проведення усіх необхідних експертиз.

Отже, за результатами розгляду клопотання встановлено, що слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту з обраним найбільш обтяжливим способом арешту, що не відповідає можливим ризикам в цьому провадженні.

Під час розгляду клопотання встановлено малу ймовірність ризиків, передбачених ч.11 ст.170 КПК України при використанні деревообробного верстата у правомірній підприємницькій діяльності ФОП « ОСОБА_8 ».

При цьому очевидним є що ідентифікація уповноваженого власника та володільця в сукупності із встановленою ст.388 КК України відповідальністю за незаконні дії щодо арештованого майна достатньо гарантує його належне збереження.

Таким чином, підстави внесеного слідчим клопотання відповідають вимогам ст.ст.98, 170, 173 КПК України і належним чином обґрунтовані, через що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 29.06.2023 року під час проведення огляду місця події майно, а саме:

1)Деревообробний верстат на якому ОСОБА_9 отримав виробничу травму,

заборонивши власнику (володільцю) відчужувати, розпоряджатися вказаним майном.

В процесі користування арештованим деревообробним верстатом, для запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, зобов`язати власника майна ФОП « ОСОБА_8 » забезпечити збереження верстата у вилученому стані та погоджувати із слідчим усі профілактичні та ремонтні роботи.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 10:00 годині 05.07.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1