Справа № 301/1242/23
У Х В А Л А

про повернення обвинувального акту прокурору

"03" липня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ст.307 ч.2 та ст.309 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, тому такий слід призначити до судового розгляду.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд приходить до таких висновків.

Відповідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, яка діє на теперішній час, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення.

Обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 110 КПК України). Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а саме: про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі, й об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Пред`явлене обвинувачення має бути конкретизованим та не містити суперечностей, що є умовою реалізації права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженню даним вимогам не відповідає, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, що вчинено «за попередньою змовою групою осіб».

Згідно ст. 28 ч.2 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Дії таких осіб мають бути погоджені стосовно об`єкта та об`єктивної сторони злочину, і ці особи повинні усвідомлювати, що діють спільно для досягнення єдиного злочинного результату. Домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Злочин вчиняється загальними зусиллями всіх співучасників. Роль, функції кожного зі співучасників можуть відрізнятися, але при цьому злочин це результат загальної, спільної діяльності всіх співучасників, кожний із яких зробив у вчинення злочину свій внесок. Наслідок, який досягається в результаті вчинення злочину, є єдиним, неподільним, загальним для всіх співучасників. За цей наслідок відповідальність несуть усі співучасники, незалежно від тієї ролі, яку кожний з них виконував у злочині.

Згідно обвинувального акту:

- «21 січня 2023 року о 16 годині 09 хвилин ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись в с. Білки по вул. Центральній, біля міні-маркету «Марічка», ……. маючи при собі психотропну речовину метамфетамін, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту та у ході проведення оперативної закупки наркотичної речовини, незаконно збув за 500 грн. ОСОБА_8 ».

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по вказаним епізодом кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України як незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно обвинувального акту:

- «29 січня 2023 року о 14 годині 03 хвилини ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись на території Білки-Новоселицької початкової школи, що в с. Білки, вул. Ольги Кобилянської, №9, ……. маючи при собі психотропну речовину метамфетамін, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту та у ході проведення оперативної закупки наркотичної речовини незаконно збув за 500 грн. ОСОБА_8 ». Згідно висновку експертизи №СЕ-19/107-23/1082-НЗПРАП від 01.02.2023 року придбана у ОСОБА_4 психотропна речовина метамфетамін та її загальна маса становить 0,1196 г.

- «29 січня 2023 року о 14 годині 03 хвилини ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись на території Білки-Новоселицької початкової школи, що в с. Білки, вул. Ольги Кобилянської, №9, ……. маючи при собі психотропну речовину метамфетамін, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту та у ході проведення оперативної закупки наркотичної речовини незаконно збув за 500 грн. ОСОБА_8 ». Згідно висновку експертизи №СЕ-19/107-23/1082-НЗПРАП від 01.02.2023 року придбана у ОСОБА_5 психотропна речовина метамфетамін та її загальна маса становить 0,1196 г.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по вказаним епізодом кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України як незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб та вчинене повторно.

Отже, ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні двох епізодів злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків, вчинених «за попередньою змовою групою осіб», а ОСОБА_4 - один епізод злочину з кваліфікуючою ознакою «вчинене за попередньою змовою групою осіб».

При цьому, обвинувальний акт взагалі не містить відомостей про те, коли і за яких обставин між співучасниками досягнуто домовленості про спільне вчинення злочинів та у чому полягали ці домовленості та спільні дії, про роль та функції кожного зі співучасників у вчиненні злочинів, про конкретні дії та внесок кожного із співучасників у вчинення злочину.

Крім того, згідно обвинувального акту, 29.01.2023 року о 14.03 годин як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 незаконно збули ОСОБА_8 за 500 грн. наркотичну речовину метамфетамін вагою 0,1196 г, яку незаконно зберігали при собі. Вид та вагу наркотичного засобу встановлено висновком експерта №СЕ-19/107-23/1082-НЗПРАП від 01.02.2023 року.

Тобто, з обвинувального акту не вбачається, хто саме із співучасників ( ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 ) зберігав при собі психотропну речовину метамфетамін загальною масою 0,1196 г та незаконно збув її ОСОБА_8 .

Щодо епізоду від 21.01.2023 року, згідно якого « ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 незаконно збув ОСОБА_8 психотропну речовину метамфетамін», обвинувальний акт взагалі не містить відомостей про роль ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину (обвинувачення за вказаним епізодом ОСОБА_11 не пред`явлено).

Відсутність в обвинувальному акті чіткого, що ґрунтується на доказах, викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, тобто всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, залишає відкритим питання про те, чи досліджені і відкинуті органом досудового розслідування (стороною обвинувачення) всі інші можливі версії вчинення кримінального правопорушення, тобто, чи відповідає зміст і форма кримінального провадження засаді презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Така невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України обмежує право сторони захисту обстоювати свої законні інтереси, а стороні обвинувачення можливість доводити обвинувачення, сформульоване в обвинувальному акті. Зазначені недоліки обвинувального акту унеможливлюють провести судовий розгляд кримінального провадження всебічно та об`єктивно.

Отже, формулювання обвинувачення є неконкретним.

Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Обставини, які відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, повинні бути зазначені в обвинувальному акті.

Під час судового розгляду справи, згідно ст. 348 КПК України, суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення. Тому не викладення зрозумілого та конкретизованого обвинувачення позбавляє суд можливості виконати вказану норму закону.

Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту, а не результатом дослідження доказів.

За таких обставин, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд вважає повернути обвинувальний акт прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

Керуючись ст. 314 КПК України,

у х в а л и в :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене 02 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ст.307 ч.2 та ст.309 ч.1 КК України, повернути прокурору з метою усунення недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через цей районний суд.

Головуюча: ОСОБА_1