ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/528/23

Провадження № 1-кп/486/139/2023

26 липня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження № 0000310 внесене 09.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Олександрівка, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянина України, з Вищою освітою, працюючого на посаді бетоняра в ПрАТ «Юженергобуд», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується тому, будучи військовозобов`язаним з 10.11.2005 року, який раніше проходив строкову військову службу та військову службу за контрактом, 17.12.2005 року приймав військову присягу, маючи військове звання «старший солдат», категорію обліку «1». група обліку «МВС», рядового складу, посадову кваліфікацію «старший водій автомобілів», будучи визнаним придатним до військової служби за мобілізацією за результатами медичного огляду військово-лікарською комісією, діючи всупереч положенням Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року та Указів Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №342 від 17.05.2022 року, №574 від 12.08.2022 року та №758 від 07.11.2022 року, Закону України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 07.11.2022 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав на відстрочку від військової служби під час мобілізації, отримавши повістку на відправку до військової частини НОМЕР_1 та, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув 08.11.2022 року о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації (військової частини НОМЕР_1 ), чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації. Після цього, 16.01.2023 року о 10:20 год., вперто не бажаючи проходити військову службу під час мобілізації з особистих мотивів, ОСОБА_5 свідомо відмовився від отримання повістки на відправку до військової частини НОМЕР_2 та, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув 20.01.2023 року о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації (військової частини НОМЕР_2 ), чим повторно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Суд враховує висновки досудової доповіді органу пробації, в якій зазначено, що у обвинуваченого середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, враховує суд і той факт, що тяжких наслідків від скоєння кримінальних правопорушень не настало.

У розумінні ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст.75 КК України, думку обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрат пов`язаних з проведенням експертиз не понесено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі;

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- бойова повістка на відправку до А2802 на ім`я ОСОБА_5 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000310.

- бойова повістка на відправку до А3425 на ім`я ОСОБА_5 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000310.

З підстав передбачених ч.2 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1