Справа № 751/1469/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/726/23
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові (в режимі відеоконференції) в порядку апеляційного розгляду матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №0004241 за апеляційними скаргами захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 серпня 2023 року про продовження строку тримання під вартою,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_10

захисників - адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.08.2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 жовтня 2023 року та зменшено розмір раніше визначеної застави з 2 600 000 (двох мільйонів шістсот тисяч) грн до 2 000 000 (двох мільйонів) грн.

Також продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 жовтня 2023 року включно та зменшено розмір раніше визначеної застави з 2 600 000 (двох мільйонів шістсот тисяч) грн до 2 000 000 (двох мільйонів) грн.

Крім того оскаржуваною ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, судове рішення щодо якого в апеляційному порядку не оскаржується.

Задовольняючи частково клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , суд обґрунтував свої висновки тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставами для обрання їм такого запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись із рішенням суду в цій частині, захисник - адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу в частині продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора або обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В решті ухвалу суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що доводи прокурора про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 та його причетність до вчинення злочину, ґрунтується на припущеннях та домислах, існування ризиків також вважає недоведеним. Зазначає, що судом у порушення вимог КПК України не розв`язано клопотання сторони захисту про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не враховано характеризуючі обставини, зокрема наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки він одружений, має на утриманні дружину та малолітню дитину, постійне місце проживання, тому вважає, що інший, не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід зможе забезпечити його процесуальну поведінку. Також вказує, що судом у порушення вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, визначено розмір застави, який у 2,7 разів перевищує найвищу дозволену законодавством межу, не враховано, що ОСОБА_13 не працює, має на утриманні дитину та дружину і такий розмір є надмірним та непосильним.

Адвокат ОСОБА_8 , не погодившись з ухвалою суду в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу в цій частині та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вказує, що ризики, на які прокурор посилався в клопотанні, не обґрунтовані та не відповідають дійсності, поза увагою суду залишились характеристики з місця проживання обвинуваченого, безпідставно відхилено клопотання захисту про допит представника ТОВ «ТД САТЕЛІТ», яке надало свою згоду на прийняття на роботу ОСОБА_9 на посаду водія-експедитора у разі зміни йому запобіжного заходу, а також відмовлено у допиті

заступника командира в/ч НОМЕР_1 , який погодився стати поручителем та надав відповідну заяву.

Заслухавши доповідача, обвинувачених та їх захисників, які просили задовольнити апеляційні скарги з викладених підстав, думку прокурора, який заперечував доводам апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 вересня 2022 року застосовано до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком до 30.10.2022 з визначенням застави у розмірі 2 600 000 грн та покладенням ряду обов`язків.

У подальшому такі запобіжні заходи неодноразово продовжувалися на досудовому розслідуванні та у суді, останній раз 29.06.2023 Новозаводський районний суд м. Чернігова продовжував обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжні заходи у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 27.08.2023 включно.

За змістом ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом 1 інстанції дотримані в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 суд 1 інстанції, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених, так як ризики, які були підставою для застосування щодо них запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірним висновок суду 1 інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжних заходів обвинуваченим на більш м`які.

За таких підстав даних, які б унеможливлювали подальше тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Посилання в апеляційних скаргах захисників на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, сталості його соціальних зв`язків, судом І інстанції враховані та не спростовують висновків про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою та спростовують посилання адвоката на те, що його клопотання не вирішено судом.

Так само доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 щодо неврахування судом характеризуючих даних його підзахисного, у тому числі щодо можливості працевлаштування та передачі на поруки, не переконливі, оскільки судом дане питання розглядалося і колегією суддів було обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про передачу його на поруки, з чим погоджується і колегія апеляційного суду.

Доводи адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про надмірну суму застави для його підзахисного, судом також перевірялися, сума застави була зменшена і визначена з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним, беручи до уваги розмір предмета злочину.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено можливість призначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд обґрунтовано та в повній мірі мотивував своє рішення, тому твердження апелянтів про необґрунтованість висновків постановленої ухвали, колегія суддів апеляційного суду вважає не переконливим.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого судом рішення, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів не знаходить підстав для задоволення поданих апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 серпня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4