Справа номер №303/5062/23
Провадження №1-кс/303/734/23
УХВАЛА

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

05 червня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Мукачівського РУП

ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000642, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

05 червня 2023 року старший слідчий СВ Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що 02 червня 2023 року о 18 годині 00 хвилин, старший водій патрульної роти Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_8 разом з помічником начальника військового наряду 2-го відділення, 2-го патрульного взводу патрульної роти Національної гвардії України ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 та стрільцем патрульної роти № НОМЕР_2 Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 , солдатом ОСОБА_10 , на службовому автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з написами «Національна гвардія України», заступили на чергування по охороні громадського порядку в місті Мукачево, які перебували у форменому одязі та відповідно до статті 2 Закону України «Про Національну поліцію», здійснювали свої функціональні обов`язки, пов`язані із забезпеченням публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності та надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги та відповідно до статті 2 Закону України «Про Національну гвардію України» здійснювали свої функціональні обов`язки, пов`язані із забезпеченням охорони громадської безпеки і порядку, забезпечення захисту та охорони життя, здоров`я, прав свобод і законних інтересів громадян.

В ході патрулювання 02 червня 2023 року близько 21 години 05 хвилин, вказаними працівниками Національної гвардії України, біля будинку АДРЕСА_2, під час спілкування з особами щодо нещасного випадку, який незадовго до цього стався на даній вулиці, до вказаних працівників підійшов громадянин ОСОБА_6 , який порушував громадський порядок та перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, вищевказаними працівниками Національної гвардії України громадянину ОСОБА_6 було зроблено усне зауваження з метою припинення протиправних дій та запропоновано пред`явити документ, що посвідчує особу, на що ОСОБА_6 почав висловлюватися нецензурною лайкою та ображати працівників Національної гвардії України. На неодноразові законні вимоги працівників Національної гвардії України припинити зухвалі протиправні дії ОСОБА_6 не реагував, а почав вести себе ще більш агресивно та безпричинно продовжував сперечатись з працівниками Національної Гвардії України, здійснивши спробу вирвати службове посвідчення. Під час даної суперечки ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи, що вказана особа є працівником Національної гвардії України, перебуває на службі та виконує службові обов`язки, з метою перешкоджання законної діяльності працівника Національної гвардії України, вчинив щодо нього активні дії, які виразилась у нанесені двох ударів затиснутою в кулак правої руки старшому водію патрульної роти Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 , старшому солдату ОСОБА_8 , в область грудної клітки. В результаті нанесених ударів, згідно довідки КНП «Лікарня Святого Мартина» було заподіяно працівникові правоохоронного органу тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, садна м`яких тканин в ділянці грудини. Реагуючи на протиправну поведінку ОСОБА_6 , працівниками Національної гвардії України, які діючи у відповідності до обстановки та дотримуючись вимог законодавства, здійснено застосування фізичного впливу та спеціального засобу «кайданки», з метою припинення ОСОБА_6 протиправних дій та попередженню можливих негативних наслідків для оточуючих.

В подальшому, останній неодноразово вчиняв активні дії щодо протидії законним вимогам правоохоронців та здійснював спробу вирватись і втекти, а також продовжував висловлювався у бік працівників правоохоронного органу нецензурною лайкою, чим перешкоджав законному застосуванню сили та проявив неповагу до правоохоронних органів.

Таким чином дії ОСОБА_6 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження, у зв`язку з виконання цим працівником службових обов`язків.

Мотивуючи свої доводи слідчий вказує на те, що 03 червня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини 2 статті 345 КК України.

Слідчий зазначив, відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не представляється можливим.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що встановити осіб з оточення підозрюваного які викликають довіру в органу досудового розслідування не має, а тому відносно останнього не представляється обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Враховуючи також той факт, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, раніше вчиняв насильницькі злочини, обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дає змогу в подальшому уникнути кримінальному переслідуванню, переховуванню від органів досудового розслідування.

Відповідно до статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція статті яких передбачає позбавлення волі.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового слідства та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, розуміючи які наслідки це створює останній може уникнути від притягнення його до кримінальної відповідальності.

Перебуваючи на волі ОСОБА_6 може незаконно вливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого та свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого та свідків даної події, чинити на них психологічний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого та свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, щоо в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.

ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальне правопорушення, так як наважився на вчинення одного злочину в умовах воєнного стану, може вчинити знову кримінальне правопорушення оскільки стосовно нього наявне на розгляді кримінальне провадження за вчинення злочину із застосуванням насильства.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання просили задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`яти років. Підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого ним кримінального правопорушення відсутні, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Захисник вказував на необґрунтованість підозри та невмотивованість стороною обвинувачення рищиків визначених статтею 177 КПК України.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, думку підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

03 червня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, тимчасово не працюючому, з середньою освітою, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частини 2 статті 345 КК України.

Підозрюваний копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують його обвинувачення отримав о 17 годині 12 хвилин 03 червня 2023 року, що стверджується його особистим підписом, з участю захисника.

Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ять років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пунктами 3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, визначено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик переховування від органу досудового слідства, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Усвідомлюючи тяжкість покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_6 вчинив злочин в умовах воєнного стану, раніше йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства (справа перебуває на розгляді в апеляційній інстанції), тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_6 може незаконно вливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілого та свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого та свідків даної події, чинити на них психологічний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого та свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки неможливо, так як при обранні вказаного заходу, підозрюваний може впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, щодо зміни їхніх показів чи відмови від їх дачі, а також він на території України не працює, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено. Також недоцільно обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий, тому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Між тим, відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, з урахуванням всіх обставин, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, вважаю за необхідне визначити розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на даний час становить 2684 гривень оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до статті 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Таким чином, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131,132,182-184,194,196,206,372,395 КПК України слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000642, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянину України, розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії ухвали. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави відповідно до частини 5 статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

При невиконанні обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк тримання під вартою відраховувати з 02 червня 2023 року (з моменту затримання).

Термін дії ухвали закінчується 31 липня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11