УХВАЛА

31.07.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого другого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000482,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із заявою, в якій просить відвести слідчого другого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000482 від 12.03.2020.

В обґрунтування заяви вказано, що слідчий ОСОБА_4 здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000482 від 12.03.2020 за заявою ОСОБА_3 щодо вчинення службовими особами прокуратури Житомирської області та Управління СБУ у Житомирській області злочинів, передбачених ст.ст. 370, 364, 365, 366, 377, 372, 375, 376, 384 КК України під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 23.01.2017.

Посилається на те, що оскільки прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відносно яких, у тому числі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007, працюють у відділі Житомирської обласної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво та нагляд за додержанням законності в кримінальних провадженнях, які розслідуються слідчими другого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, то слідчий ОСОБА_4 , який і будь-який інший слідчий даного відділу, є підпорядкованими цим прокурорам, то вказані обставини викликають сумніви в неупередженості слідчого під час проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Також ОСОБА_3 зазначає, що під час розгляду скарги, поданої ним, слідчий ОСОБА_4 безпідставно посилався на те, що скарга не могла бути подана ОСОБА_3 , оскільки він немає статусу потерпілого у кримінальному провадженні. Такі доводи слідчого були відхилені слідчим суддею, наведені в ухвалі за результатами розгляду скарги, де зазначено, що вони не ґрунтуються на нормах КПК України, а тому ОСОБА_3 вважає, що такі процесуальні дії і доводи слідчого викликають сумніви щодо нього.

Крім того ОСОБА_3 посилається на те, що за його заявою про вчинення злочину слідчим ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому вважає, що дана обставина створюватиме необ`єктивність дій слідчого під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000482 від 12.03.2020.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

За правилами ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

За змістом ч. 3 ст. 81 КПК України, присутність осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід, не є обов`язковою, а тому слідчий суддя вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності заявника та слідчого, якому заявлено відвід.

Дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією з фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З метою дотримання вимог вказаної засади кримінальний процесуальний закон зобов`язав, зокрема, слідчого заявити самовідвід за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України. Водночас особи, які беруть участь у судовому провадженні, за наявності тих самих підстав наділені правом заявити слідчому відвід, який відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України повинен бути вмотивованим.

Встановлення законодавчої можливості відводу (самовідводу) слідчого має важливе значення для неупередженого досудового розслідування та судового розгляду, адже слідчий, відповідно до норм КПК України, наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.

Вичерпний перелік підстав для відводу слідчого закріплений ст. 77 КПК України. Пунктом 3 частини 1 вказаної норми передбачено, що слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

При цьому, враховуючи положення ч.5 ст.80 КПК України, слідчий суддя наголошує, що мотиви відводу повинні мати не абстрактний характер, а містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість слідчого, та повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Таким чином, при вирішенні питання по відвід слідчого з підстави його упередженості, думка особи, яка ставить під сумнів неупередженість слідчого є важливою, але не вирішальною. Слідчий суддя має перевірити чи сумніви такої особи є об`єктивно виправданими.

У своїй заяві, як на підставу для відводу, ОСОБА_3 посилається на наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості слідчого ОСОБА_4 при здійсненні ним повноважень слідчого у кримінальному провадженні №0000482 від 12.03.2020. Наявність таких сумнівів заявник пов`язує із здійснення досудового розслідування слідчими ТУ ДБР відносно службових осіб Житомирської обласної прокуратури, у процесуальній підпорядкованості яких перебуває слідчий, а також з тим, що за заявою ОСОБА_3 про вчинення злочину слідчим ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, здійснення досудового розслідування слідчими ТУ ДБР стосовно службових осіб Житомирської обласної прокуратури, само собою не є обставиною, яка вказує на упередженість та необ`єктивність слідчого, оскільки відповідно до положень ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, ОСОБА_3 не наведено жодного факту на підтвердження доводу щодо впливу прокурорів на досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Так само, не вказує на упередженість та необ`єктивність слідчого та обставина, що за заявою ОСОБА_3 про вчинення злочину слідчим ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Будь-яких обґрунтованих доводів, що у зв`язку із внесенням до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення щодо слідчого ОСОБА_4 , слідчий вчинив дії, які свідчать про його упередженість та необ`єктивність, заява про відвід слідчого не містить, та до заяви доказів таких обставин не додано.

Крім того, факт реєстрації відомостей прокримінальне правопорушення у ЄРДР не повинен використовуватись заявником з метою створення передумов для тиску на орган досудового розслідування та слідчих.

Заява ОСОБА_3 про відвід слідчого ОСОБА_4 , на переконання слідчого судді, зводяться до незгоди з процесуальною позицією слідчого та прийнятими ним рішеннями і не може свідчити про будь-яку його упередженість та неможливість діяти об`єктивно.

У цьому контексті важливо, що в межах розгляду питання про відвід слідчого слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості рішень, процесуальних та слідчих дій, прийнятих і проведених ним у межах кримінального провадження. Такими повноваженнями під час досудового розслідування наділений прокурор, в порядку ст.36 КПК України, а також слідчий суддя, який розглядає відповідні скарги в порядку, передбаченому ст.303-308 КПК, а під час судового провадження - склад суду, визначений для розгляду відповідного кримінального провадження по суті.

Водночас, із встановлених слідчим суддею обставин не вбачається здійснення слідчим ОСОБА_4 певних дій чи висловлювань, які свідчили б про його особисту заінтересованість в результатах досудового розслідування чи упередженість по відношенню до учасників кримінального провадження. Той факт, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості слідчого, не свідчить про його реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою його усунення від участі в проведенні досудового розслідування.

При цьому, у заяві про відвід не наведено будь-яких інших об`єктивних відомостей про прояв з боку слідчого неприязного чи упередженого ставлення до учасників кримінального провадження і, зокрема до самого заявника, не встановлено будь-яких зовнішніх проявів такого ставлення чи зафіксовано таку його поведінку, які можна було б трактувати як упереджені.

Враховуючи викладене, оскільки слідчим суддею не встановлено обставин, які відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КПК України є підставою для відводу слідчого, підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого відсутні.

Керуючись статтями 40, 77, 80- 83, 110, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого другого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000482 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1