Справа № 204/8589/22
Провадження № 1-кп/204/379/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2023 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 з близькою особою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з якою винний спільно проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом, але останні не перебувають у шлюбі між собою, на ґрунті тривалих неприязнених відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно близької особи ОСОБА_6 , а саме, виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, в результаті чого, потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 21.07.2021 року приблизно о 16 год. 20 хвл. ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання з близькою особою ОСОБА_6 , з якою винний спільно проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом, але останні не перебувають у шлюбі між собою, на ґрунті тривалих неприязнених відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно близької особи ОСОБА_6 , виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, в результаті чого, потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 26.07.2021 року приблизно о 18 год. 00 хвл. ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання з близькою особою ОСОБА_6 , з якою винний спільно проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом, але останні не перебувають у шлюбі між собою, на ґрунті тривалих неприязнених відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, в результаті чого, потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства. 17.11.2021 року приблизно о 19 год. 00 хвлл. ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого мешкання з близькою особою ОСОБА_6 , з якою винний спільно проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом, але останні не перебувають у шлюбі між собою, на ґрунті тривалих неприязнених відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо близької особи ОСОБА_6 , виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, в результаті чого, потерпіла зазнала психологічних страждань, а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість.
В подальшому ОСОБА_4 12.02.2022 року о 12 год. 00 хвл. перебуваючи за місцем свого мешкання з близькою особою ОСОБА_6 , з якою винний спільно проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом, але останні не перебувають у шлюбі між собою, на ґрунті тривалих неприязнених відносин, маючи умисел, на заподіяння психологічних страждань близькій особі ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, вчинив домашнє насильство відносно останньої, а саме: ображав останню нецензурною лайкою, поводив себе не стримано та погрожував завдати тілесні ушкодження, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_6 , а саме вказані дії викликали у потерпілої побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість.
Таким чином, своїми умисними діями. ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_6 , з якою спільно проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом, але останні не перебувають у шлюбі між собою, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства відносно особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Просив провести розгляд справи відповідно до ст. 349 КПК України.
Від потерпілої до суду надійшла заява з проханням розглянути кримінальне провадження без його участі. Не заперечує розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України Претензій немає. Просить призначити покарання на розсуд суду.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.90-95); постанову про визнання речових доказів від 21.02.2022 року (а.п. 59); постанову про визнання речових доказів від 12.08.2022 року (а.п. 77).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо близької особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, раніше не судимого, який повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, не перебуваючого під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що санкція ст. 126-1 КК України передбачає такі види покарання: громадські роботи, арешт, обмеженням волі, або позбавленням волі.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, арешту або позбавлення волі не вбачається, оскільки такі види покарання з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення та його наслідків не будуть відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, проте без його реального відбування, на підставі вимог ст. ст. 75, 76 КК України. Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, положеннями ч.ч.1,3,4 ст. 91-1КК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.
Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.
Контроль за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи, здійснює орган пробації за місцем проживання засудженого, а в разі вчинення злочину військовослужбовцем - командир військової частини.
Отже суд з метою необхідності зміни насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, як з потерпілою, так і з оточуючими, до обвинуваченого слід застосувати обмежувальні заходи у вигляді направлення ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на три місяці.
Такі обмежувальні заходи із покладенням обов`язку будуть сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. ст. 69 КК України суд не вбачає.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349,368, 369-371, 373-376, 394 КПК України, суд,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 01 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку одного року - не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом трьох місяців.
Направити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до уповноваженого органу з питань пробації для проходження програми для кривдників строком на три місяці.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
-копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення (справа № 204/5836/21, провадження 3/204/2701/21, № 204/5942/21, провадження № 3/204/2743/21, 204/5944/21, провадження № 3/204/2701/21), які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
- копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення (справа № 204/5945/21, провадження № 3/204/2745/21; 204/9305/21, провадження № 3/204/4118/21; 204/6097/21, провадження № 3/204/2822/21; 204/5941/21, провадження № 3/204/2742/21, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження,які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1