Провадження № 1-кс/522/3398/23
УХВАЛА

07 червня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 від 23.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 від 23.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, обґрунтоване наступним.

СД ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000317 від 23.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.05.2023 до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 66, було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого при собі знаходиться поліетиленовий пакетик із порошкоподібною речовиною білого кольору. ЖЕО 10954.

В ході проведення невідкладного обшуку поблизу будинку № 66 по вул. Успенська в м. Одесі у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: поліетиленовий пакетик із порошкоподібною речовиною білого кольору, який зі слів ОСОБА_4 він придбав для власного вживання, без мети збуту.

23.05.2023 по матеріалам кримінального провадження винесено постанову про визнання речовим доказом вилученого майна.

Прокурор, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого експертного дослідження, просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій клопотання підтримав та просив судове засідання провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КК України, прокурор просить розглядати клопотання про арешт майна без виклику особи, яка є його власником, з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000317 від 23.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході проведення невідкладного обшуку поблизу будинку № 66 по вул. Успенська в м. Одесі у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: поліетиленовий пакетик із порошкоподібною речовиною білого кольору, який зі слів ОСОБА_4 він придбав для власного вживання, без мети збуту.

23.05.2023 дізнавачем ухвалено постанову про визнання речовим доказом вилученого майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, проведення експертного дослідження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 від 23.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000317 від 23.05.2023 року в ході проведення 23.05.2023 невідкладного обшуку поблизу будинку № 66 по вул. Успенська в м. Одесі, у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: поліетиленовий пакетик із порошкоподібною речовиною білого кольору, який вилучено до спеціального пакету PSP1221819.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1