Справа № 567/1200/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000084 від 09.03.2023 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Милятин Острозького району Рівненської області, зареєстроване та фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, командира першого єгерського відділенні першого єгерського взводу шостої єгерської роти другого єгерського батальйону в/ч НОМЕР_1 , сержанта, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи у порушення вимог ст.68 Конституції України, ст.ст.22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України № 548-XIV від 24 березня 1999 року, 08 березня 2023 року у проміжок часу з 16 год. 10 хв. до 16 год. 32 хв., будучи попереджений працівниками поліції про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, з метою уникнення адміністративної відповідальності перебуваючи спочатку в автомобілі марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а потім на проїжджій частині по вулиці Шевченка в селі Милятин Рівненського району Острозької територіальної громади Рівненської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Рівненського РУП ГУПН в Рівненській області сержант поліції ОСОБА_5 та інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_6 є службовими особами, які здійснюють функції представників влади та являються службовими особами, які виконують функції держави, на яких поширюються обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», неодноразово, умисно висловив пропозицію надати останнім грошові кошти по 500 грн. (всього на загальну суму 1000 грн.) в якості неправомірної вигоди за не вчинення ними дій щодо винесення відносно ОСОБА_4 , як водія транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.126, ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ст.125 Кодексу України про адміністративні правопорушення та складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області сержант поліції ОСОБА_5 та інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_6 від отримання неправомірної вигоди у розмірі 1000 гривень, які пропонував ОСОБА_4 у категоричній формі відмовилися, після чого викликали на місце події слідчо-оперативну групу відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у складеному відносно нього обвинувальному акті, та пояснив, що 08.03.2023 р. близько 16 год. керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter» у стані алкогольного сп`яніння та був зупинений в с.Милятин по вул.Шевченка працівниками поліції, під час спілкування з якими пропонував їм 1000 грн. в якості неправомірної вигоди за те, щоб вони не складали відносно нього процесуальних документів та не притягували його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, від отримання якої працівники поліції відмовились. В подальшому, незважаючи на попередження його працівниками поліції про можливість настання кримінальної відповідальності за пропозицію надати неправомірну вигоду, він повторно неодноразово висловив працівникам поліції пропозицію надати неправомірну вигоду у розмірі 1000 грн. У вчиненому розкаюється, обіцяє в майбутньому подібного не вчиняти. При призначенні міри покарання вказував про свою фінансову спроможність сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.369 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що обставини справи встановлені даним вироком, а саме місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форма вини і мотиви кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь - якої дії з використанням наданого їй службового становища.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим скоєно нетяжкий злочин.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він неодружений, неповнолітніх та непрацездатних на утриманні немає, по місцю проживання характеризується позитивно, за час перебування на військовій службі характеризується посередньо, за віком та станом здоров`я є працездатним, є військовослужбовцем, який захищав територіальну цілісність України, у зв`язку з чим отримав поранення.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 21.03.2023 р. ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В той же час, відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 122, 124, ч.3 ст.349, ст.ст.370, 374 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази у справі :

- нагрудний відеореєстратор № 4, який переданий на відповідальне зберігання начальнику СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 - вважати повернутим;

- диск для лазерних систем зчитування, який містить копії записів нагрудного відеореєстратора спостереження чергового наряду СРПП ВП № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за 08.03.2023, що містять фіксацію дій працівників поліції по складанню протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП та обіцянки надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1