Справа № 456/2281/20
Провадження № 1-кп/456/54/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника ювенальної превенції ОСОБА_6

представника служби в справах дітей ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку ОСОБА_9 ,

законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

05.04.2020 близько 20:30 години неповнолітній ОСОБА_8 разом із неповнолітньою особою, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, прийшли в гості до ОСОБА_12 за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_3 , де у цей час у них виник умисел на протиправне заволодіння чужим майном. Надалі, неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, діючи спільно та узгоджено за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів застосував насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, а саме: наніс ОСОБА_12 удар кулаком по обличчю в область підборіддя та ступнею ноги в область грудної клітки, внаслідок чого останній впав на підлогу, в результаті чого йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на підборідді, садно на правому лікті, що згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження. Після цього, неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку утримував потерпілого ОСОБА_12 , а неповнолітній ОСОБА_8 , виконуючи вказівки неповнолітньої особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку відкрито, усвідомлюючи, що їхні дії бачить потерпілий, викрав мобільний телефон марки «NОКІА 1800», вартістю 146,66 гривень, з сім-карткою «Водафон», вартістю 50 гривень, гаманець марки «NERI КАRRА», вартістю 627,46 гривень, тюнер Т-9, вартістю 310 гривень, ланцюжок з карабіном для ключів, вартістю 35 гривень, щипці для нігтів, вартістю 14 гривень, чотири ключі, загальною вартістю 80 гривень, машинку для скручування сигарет, вартістю 100 гривень, портсигар металевий сірого кольору, вартістю 50 гривень, ручну пилку до металу, вартістю 120 гривень, ручну пилку для дерева, вартістю 120 гривень, дві мишоловки, вартістю 30 гривень. Викрадене майно ОСОБА_8 спільно з неповнолітньою особою, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку винесли з квартири та розпорядилися ним на власний розсуд. Внаслідок вчиненого неповнолітнім ОСОБА_8 спільно з неповнолітньою особою, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_13 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1 683,12 гривень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_14 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та дав показання про те, що його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того дня вони разом з особою, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку гуляли, вирішили зайти до потерпілого в гості. ОСОБА_12 він знає давно, це знайомий його матері. Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку запитав у потерпілого, чи той має якісь речі на продаж, той відповів, що немає. Потерпілий перебував в стані сп`яніння, почав кричати на них, виганяти з квартири. Його товариш, з яким він прийшов не хотів виходити з квартири, відмовлявся. Тоді товариш вдарив потерпілого рукою, а потім ногою в грудну клітку, поклав його на підлогу, а йому сказав збирати по квартирі речі. Він зрозумів, що потрібно збирати речі, які можна продати. Він взяв мишоловки, пилки, телефон, статуетки і поскладав у кульок, який також взяв у потерпілого. Товариш в той час сидів і тримав потерпілого. Подія тривала близько 20 хв. Після цього вони вибігли з викраденим майном з квартири і втекли. Неподалік будинку його товариша вони висипали речі на землю, він взяв телефон і ще щось, а товариш все решта і пішов сховати десь на подвір`ї. Після цього вони розійшлися. Йому не було відомо, що потерпілий подав заяву у поліцію. Викрадені речі вилучили у нього за місцем його проживання. Його законний представник потерпілому шкоду відшкодувала. Він потерпілому жодних тілесних ушкоджень не наносив. Потерпілий біг за ними, просив повернути речі. Вказав, що боявся товариша, налякався, коли побачив, як він вдарив потерпілого. Зазначив, що потерпілий сам відчинив їм двері. Товариш не пропонував продати викрадені речі. З самого початку, коли вони прийшли до потерпілого, то хотіли у нього щось придбати. Пропонував товариш, чи мав при собі гроші, він не пригадує. Шкодує про вчинене, просить суворо не карати.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку, а саме:

показаннями в судовому засідання потерпілого ОСОБА_12 про те, що обвинуваченого ОСОБА_8 він знає давно, неповнолітню особу, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку він не знає. 05.04.2020 вказані особи прийшли до нього додому, неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку запитав у нього, чи він не має майна на продаж, він відповів, що немає. Тоді неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку почав ходити по квартирі і роздивлятися довколо. У меблевій стінці було портмане, той взяв подивитися, він попросив його поставити на місце. Той не послухав, він підійшов до нього і ще раз попросив покласти портмане на місце, тоді неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку кулаком правої руки наніс йому удар в підборіддя, після чого він пригнувся. Коли підвівся, той вдарив його правою ногою в грудну клітку, що він аж присів. Після цього вказана особа відтягла його до ліжка і сказала до ОСОБА_8 , щоб той брав все, що бачить. Останній виконав дану вказівку і почав збирати по квартирі речі, а неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, в той час його тримав. Пізніше останній його відпустив і пішов на кухню, збирати речі. Після цього вказані особи покинули приміщення його квартири, а він пішов до сусідки, яка викликала працівників поліції. Вказав, що неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, наніс йому два удари ногою в грудну клітку, в присутності ОСОБА_8 . Підтвердив, що були викрадені речі, вказані у обвинувальному акті. Вказав, що ці особи складали речі в його сумку. Підтвердив, що на момент вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння. Неповнолітню особу, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку він впізнав на досудовому розслідуванні по фотознімках.

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 про те, що потерпілий ОСОБА_12 це її рідний брат, який проживає в м. Стрий. Брат зателефонував до неї та повідомив про те, що до нього прийшли хлопці, побили і викрали картку Ощадбанк, яка належить їй, ключі, телефон. Повідомив, що викликатиме працівників поліції. Вона передала брату банківську картку, щоб той мав грошові кошти на лікування, коштів на картці на той час не було. Вона брала роздруківку з банку і долучала на досудовому розслідуванні до матеріалів справи;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 про те, що він був присутній під час проведення обшуку в гаражному приміщенні, де було виявлено інструменти, в якому це було році, не пригадує. Він був в центрі м. Стрий, коли до нього підійшли працівники поліції і запросили бути понятим та відвезли на місце події. В його присутності у власника гаражного приміщення запитали дозвіл на проведення обшуку, той погодився. Під час обшуку був власник приміщення, працівники поліції, він та ще один понятий. Підтвердив, що на протоколі обшуку стоять його підписи, вказав, що протокол читав. Зазначив, що другий понятий підійшов пізніше. Не заперечив, що неодноразово приймав участь у слідчих діях. Власник повідомляв під час обшуку, що інструменти він придбав. Ці речі були вилучені. Після цього було складено протокол.

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 про те, що в його присутності було проведено обшук в підсобному приміщенні, під час обшуку був присутній власник приміщення. Після проведення обшуку було складено протокол, який він підписав, читати його не бажав. Вказав, що його запросили працівники поліції бути понятим при проведенні слідчої дії, він мав при собі паспорт, всіх подій не пригадує. Оглядалося підсобне приміщення, розташоване біля житлового будинку. При огляді був присутній він, ще один понятий, слідча та власник приміщення. Обшук тривав близько 40 хв. Вилучали інструменти. Все відбувалося в денну пору доби. Він двічі залучався працівниками поліції як понятий до проведення слідчих дій;

рапортом ст. інспектора-чергового Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_18 від 06.04.2020, адресованого начальнику Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_19 , про те, що 05.04.2020 о 20:44 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.04.2020 о 20:43 за адресою: АДРЕСА_3 вдерлись в дім та зв`язали, нанесли тілесні ушкодження візуально знайомі особи, які викрали речі з будинку та спричинили матеріальну шкоду на суму 1000 грн. Заявник: ОСОБА_20 ./Т.2 а.с. 26-28/;

заявою ОСОБА_12 від 05.04.2020, адресованою начальнику СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_19 , про те, що він просить прийняти міри до відомої йому особи на ім`я ОСОБА_22 та його знайомого товариша, котрі 05.04.2020 викрали його особисті речі, а саме телефон «Нокія», тюнер супутникового телебачення, зв`язку ключів, чим завдали йому збитків на суму 1000 грн./Т.2 а.с. 29/;

заявою ОСОБА_12 від 05.04.2020, адресованою начальнику СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_19 , про те, що він дає дозвіл на огляд його помешкання за адресою АДРЕСА_3 /Т.2 а.с. 30/;

протоколом огляду місця події з фото таблицею та з пакетом з вилученими змивами слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_23 від 05.04.2020, згідно з яким в присутності понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , за участі потерпілого ОСОБА_12 , проведено огляд частини території в АДРЕСА_4 . За вказаною адресою є одноповерховий багатоквартирний будинок. З тильної сторони є спільний захід через відчинені двері в коридор. В коридорі справа та зліва є двоє дверей до квартир. Прямо є дерев`яні двері які ведуть до квартири АДРЕСА_5 . Дана квартира в неохайному забрудненому стані. Двері ведуть в коридор приблизно розміром 3,5м на 5м. Від коридорі прямо відчинені двері ведуть в ванну де є умивальник, унітаз, пральна машинка. В правій частині коридору, дверний отвір веде в житлову кімнату, а прямо в кухонну кімнату. В кухонній кімнаті знаходиться справа знаходиться стіл, зліва кухонна стінка, шафа, холодильник, газова плита, умивальник. В житловій кімнаті зліва є крісло, диван з брудними речами, подушками. Прямо знаходиться меблева стінка і якій є одяг, посуд, музичний центр, магнітофон, телевізор «PHILIPS», розкидані диски, касети. Також в кімнаті є праска, двоколісний велосипед, стіл, тумба, ліжко на якому є постіль, поряд різний посуд, пляшки. На підлозі біля стінки є коробка від тепловентилятора в якій є сам тепловінтилятор модель «FH - 0405 UP» FAN HEATER 2000 W. При огляді виявлено то вилучено 1 ПЛС з дверки з меблевої стінки житлової кімнати, 1 ПЛС з скотчу на столі тієї ж кімнати, 4 ПЛС з картонної коробки від тепловінтелятора, зроблено змиви на ватно-марлевий тампон з ручок меблевої стінки, з ручок тумби біля стола, шафи-стінки де був тюнер, що теж в житловій кімнаті /Т.2 а.с. 31-37/;

заявою завідувача ДНЗ №15 ОСОБА_26 від 06.04.2020, адресованою начальнику СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_19 , про те, що вона дає дозвіл на огляд приміщення ДНЗ /Т.2 а.с. 38/;

протоколом огляду місця події зі схемою слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_23 від 06.04.2020, згідно з яким в присутності понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , проведено огляд частини території АДРЕСА_2 , де розташований ДНЗ №15, ясла-садок №15 «Пролісок» комбінованого типу. За даною адресою на 2 поверсі будівлі в групі інтернатного типу захід до якої здійснюється з вулиці через коридор та балкон через двоє вхідних дверей що відчинені. Вони ведуть в коридор де зліва є шафа з одягом, далі зліва прилеглої стіни є шафа з одягом що має шісь відділень, серед яких дві крайні належать ОСОБА_8 . Далі зліва є пічка та тумба на взуття. Справ є тумба та шафки з одягом. Прямо через відчинені двері здійснюється прохід до навчального класу з якого прямо подвійні двері ведуть до загальної спальні. При огляді Черьомухіну було запропоновано видати викрадені речі в ОСОБА_29 на що він повідомив, що в нього частина цих речей, а частину він віддав - металевий ланцюжок у вигляді кільця довжиною 20см та якому є ключі та кусачки; гаманець з шкірзамінника чорного кольору; мобільний телефон «Нокія» з СІМ картою в справному стані. Інших речей не виявлено /Т.2 а.с. 39-41/;

заявою ОСОБА_10 від 06.04.2020, адресованою слідчому СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_30 про те, що він дає дозвіл на огляд помешкання за адресою АДРЕСА_6 а також сараю /Т.2 а.с. 42/;

протоколом огляду місця події з фототаблицею ст. слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_31 від 06.04.2020, згідно з яким в присутності понятих ОСОБА_32 , ОСОБА_17 проведено огляд місця події на вул. Вокзальній в м. Стрий Львівської області, а саме прибудинкової території будинку АДРЕСА_7 . Вхід на території будинку здійснюється через металеві ворота з хвірткою, які на момент огляду були відчинені. З правої сторони подвір`я є житловий будинок. Далі по ходу руху в правому дальньому куті подвір`я є господарські приміщення. З передньої сторони вказаного приміщення є дерев`яні двері білого кольору, які зачинені на замок без пошкоджень. З лівої сторони від будівлі є прохід до тильної сторони цієї будівлі. Територія будівлі. На території біля будівля знаходиться сміття різного роду. Вхід у господарську будівлю здійснюється через дерев`яні двері, які відчиняються назовні без пошкоджень. Через вказані двері здійснюється вхід в кімнату приблизно розміром 3м на 3м. В даному приміщенні є різні речі. З правої сторони є бильця, дошки, різні інструменти. На стіні з правої сторони від дверей є дерев`яний отвір при відкритті якого виявлено дві дерев`яні мишоловки. В кімнаті на предметах є нашарування пилу, порядок речей не порушений /Т.2 а.с. 43-51/;

постановою слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_33 від 08.04.2020, згідно з якою мобільний телефон «Nokia» модель 1800, серійний номер НОМЕР_1 , сім-карту «МТС» НОМЕР_2 , в`язку ключів на ланцюжку з 4 ключами та кусачками, гаманець чорного кольору «Neri KARRA», пилку по металу, пилку по дереву, дві мишоловки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000428 від 06.04.2020 /Т.2 а.с.52/;

квитанцією №1766 про прийняття речових по кримінальному провадженні № 0000428 від 06.04.2020, а саме: пилки по металу, пилки по дереву, двох мишоловок. Речові докази здав слідчий Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_33 , отримав на зберігання ОСОБА_34 /Т.2 а.с.53/;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками слідчої СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_33 від 23.04.2020, згідно якого у приміщенні службового кабінету №23 Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, що в м. Стрий по вул. Драгоманова, 2 Львівської області, з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 228, 231 КПК України, у присутності понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , проведено пред`явлення для впізнання прошитих та скріплених печаткою фотознімків громадян. Перед пред`явленням особи для впізнання свідок (потерпілий) ОСОБА_12 повідомив, що 05.04.2020 до нього по місцю проживання по АДРЕСА_3 прийшли ОСОБА_37 з своїм товарише, який викрила в нього телефон, тюнер супутникового телебачення та зв`язку ключів. Зазаначив, що товариша ОСОБА_22 зможе впізнати по рисах обличчя та волоссю. На запитання, чи впізнає він когось із зображених на знімку, повідомив, що впізнає особу під №2 по рисах обличчя. Згідно додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.04.2020: Фото №1 - ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фото №2 - особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, фото №3 - ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фото №4 - ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /Т.2 а.с. 54-56/;

протоколом отримання зразків для експертизи слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_33 від 08.04.2020, згідно з яким відібрано у неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зразки відтисків рук для проведення дактилоскопічної експертизи: за допомогою катка було нанесено рідину чорного кольору на капілярні узори пальців рук та долоней правої та лівої руки, після чого було зроблено відтиски пальців рук та долоней лівої та правої руки на дактилокарту /Т.2 а.с.57/;

протоколом отримання зразків для експертизи слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_33 від 08.04.2020, згідно з яким відібрано у неповнолітньої особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, 23.07.2002 р.н. зразки відтисків рук для проведення дактилоскопічної експертизи: за допомогою катка було нанесено рідину чорного кольору на капілярні узори пальців рук та долоней правої та лівої руки, після чого було зроблено відтиски пальців рук та долоней лівої та правої руки на дактилокарту /Т.2 а.с.58/;

постановою про призначення дактилоскопічної експертизи слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_33 від 09.04.2023, згідно з якою у кримінальному провадженні №0000428 призначено дактилоскопічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського НДЕКІДМВС України. На вирішення експертизи поставити наступні запитання: Чи придатні ПЛС зі слідами рук для ідентифікації? Якщо так, то чи належать вони потерпілому ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , чи іншій особі? Для експертного дослідження експертам направити: ПЛС зі слідами рук поміщені в пакет Національна поліція України Головне слідче управління №705013, паперовий конверт білого кольору, в якому знаходяться дактилокарти: ОСОБА_12 , неповнолітньої особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, ОСОБА_8 /Т.2 а.с. 60/;

висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_41 №10/3/687 від 22.04.2020, з якого вбачається, що три сліди пальців рук відкопійовані на відрізках прозорих липких стрічок №2, №3, №5, вилучені 05.04.2020 при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації особи, а три сліди пальців рук відкопійовані на відрізках прозорих липких стрічок №1, №4, №6, вилучені там само, для ідентифікації особи непридатні. Два сліди пальців рук відкопійовані на відрізках прозорих липких стрічок №2, №5 залишені відповідно вказівним і середнім пальцем правої руки гр. ОСОБА_12 , 1971 р.н., а слід пальця руки відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки №3 залишений великим пальцем лівої руки гр. ОСОБА_8 , 2004 р.н. Порівняльне дослідження трьох слідів пальців рук відкопійованих на відрізках прозорих липких стрічок №1, №4, №6 з відбитками пальців рук на дактилокартах на імена: ОСОБА_12 , неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, ОСОБА_8 , не проводилось, оскільки вказані сліди непридатні для ідентифікації особи/ Т.2 а.с.63-72/.

постановою про призначення товарознавчої експертизи слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_33 від 09.04.2023, згідно з якою у кримінальному провадженні №0000428 призначено товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського НДЕКІДМВС України. На вирішення експертизи поставити наступні запитання: Яка вартість представлених для проведення товарознавчої експертизи: мобільного телефону марки «Nокіа» модель 1800, серійний номер НОМЕР_1 , сімкартки «МТС» НОМЕР_2 (яка знаходиться в телефоні), в`язки ключів на ланцюжку з 4 ключами і кусачкою, гаманця чорного кольору «Neri KARRA» з урахуванням відсотку зносу станом на 05.04.2020 року? Для дослідження експерту (ам) направити: мобільний телефон марки «Nокіа» модель 1800, серійний номер НОМЕР_1 , сімкартку «МТС» НОМЕР_2 (яка знаходиться в телефоні), в`язку ключів на ланцюжку з 4 ключами і кусачкою, гаманець чорного кольору «Neri KARRA», які знаходяться в пакеті Національна поліції України Головне слідче вління INZ2038540 /Т.2 а.с.75/;

висновком експерта Львівського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_42 №16/331 від 16.04.2020, з якого вбачається, що ринкова вартість представлених для проведення товарознавчої експертизи: мобільного телефона торговельної марки «Nокіа» моделі «1800», ланцюжка з карабіном довжиною 50 см, щипців для нігтів (кніпсера) без марковальних позначень, гаманця чоловічого торговельної марки «Neri KARRA»» розміром 12 х 9 см, станом на 05.04.2020 становила 823,12 грн (вісімсот двадцять три грн. 12 коп). Визначити ринкову вартість SІМ - карти оператора мобільного зв`язку «Мобільні ТелеСистеми (МТС)» (Україна) та ключів до циліндрових механізмів замків у кількості 4 шт не виявилось можливим /Т.2 а.с.78-86/;

квитанцією №1779 про прийняття речових доказів по кримінальному провадженні №0000428 від 06.04.2020, а саме: спец пакету №2270315 в середині якого мобільний телефон марки «Nокіа» модель 1800, серійний номер НОМЕР_1 , сімкартку «МТС» НОМЕР_2 , в`язку ключів на ланцюжку з 4 ключами і кусачкою, гаманець чорного кольору «Neri KARRA» /Т.2 а.с. 87/;

розпискою ОСОБА_12 від 23.04.2020, згідно якої він отримав від ОСОБА_43 тюнер супутникового телебачення та мобільний телефон марки «Sigma», як відшкодування матеріальних збитків, а тому жодних претензій немає /Т.2 а.с.88/;

протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицею слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_33 від 05.05.2020, згідно з яким у приміщенні квартири АДРЕСА_3 та кабінеті №24 Стрийського ВП ГУНП у Львівській області по вул. Драгоманова, 2 в м. Стрий Львівської області, в присутності потерпілого ОСОБА_12 , понятих ОСОБА_44 та ОСОБА_24 , з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме показів потерпілого ОСОБА_45 , даних під час допиту 06.04.2020. 05.05.2020 о 12:50 год. в приміщенні квартири АДРЕСА_3 потерпілому ОСОБА_12 було запропоновано відтворити обставини вчинення неповнолітньою особою, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин. З цією метою ОСОБА_12 , було запропоновано, в присутності понятих, наочно продемонструвати, як саме неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення. На пропозицію слідчого потерпілий ОСОБА_46 добровільно погодився, після чого на статисту показав як неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку наніс йому один удар кулаком по обличчю в область підборіддя, після чого наніс два удари ступнею ноги (якою саме не пригадує) в область грудної клітки, через що він впав на підлогу, потерпілий все продемонстрував на статисту - ОСОБА_47 . Після цього неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку відтягнув його за верхній одяг до дивану, де утримував потерпілого, а саме притиснув до підлоги не даючи піднятись вперся на нього ногами - сів на нього, та наказав ОСОБА_8 збирати речі. Потерпілий ОСОБА_12 показав на місця звідки останній викрав його речі, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа» який знаходився на тумбочці біля дивану під вікном, в даній тумбочці в шухляді ОСОБА_8 взяв гаманець чорного кольору, в якому була банківська картка «Ощадбанку», зверху з тумбочки портсигар, машинку для скручування сигарет, тюнер, який знаходився на стінці праворуч телевізора, пилку по металу, пилку по дереву та дві мишоловки, які знаходились під шафою-прихожою при вході в кімнату, в`язка ключі із кусачками, які були в замку вхідних дверей з внутрішньої сторони. Проведеним слідчим експериментом було відтворено механізм вчинення неповнолітньою особою, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у відповідності із показами потерпілого при допиті 06.04.2020. Після проведення слідчого експерименту всі учасники прибули в службовий кабінет №23 Сгрйиського ВП ГУНП у Львівській області, що за адресою м.Стрий вул.Драгманова, 2 для складання протоколу /Т.2 а.с. 89-98/;

висновком експерта Стрийського РВ КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_48 №61 від 08.04.2020, згідно якого на вирішення експертизи поставлені запитання:1) Які характер та локалізація ушкоджень, заподіяних ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ? 2) У результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли бути спричинені виявлені ушкодження? 3) Який безпосередній механізм (механізми) заподіяння ушкоджень? 4) Чи могли утворитися тілесні ушкодження внаслідок падіння з висоти власного росту? 5) Чи могли утворитися тілесні ушкодження внаслідок падіння з висоти власного росту з прискоренням? 6) Яка давність заподіяння ушкоджень? 7) Яких ступінь тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень? 8) Чи могли заподіяні ушкодження утворитись за обставин, які вказує ОСОБА_12 . Згідно підсумків експертизи: 1.2.3.6.7.8. При проведенні судово-медичної експертизи а саме - при огляді, у гр-на ОСОБА_12 , 1971 р.н., виявлені синець на підборідді, садно на правому лікті; згідно представленої медичної довідки з травмпункту, лікарями діагностовано «забій нижньої щелепи зліва, грудної клітки з больовим синдромом». Дані тілесні ушкодження могли утворились від дій тупих твердих предметів, по давності причинення можуть відповідати даті 05.04.2020 і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження. В даному випадку забій нижньої щелепи зліва, та грудної клітки встановлений не підтверджений об`єктивними відомостями медичного характеру, тому, згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995, при оцінці ступеня тяжкості не враховувався. 4.5. Тілесне ушкодження у вигляді садна правого ліктя, могло утворитись при падінні з висоти власного росту на задню поверхнею тіла, в тому числі з прискоренням. Тілесне ушкодження у вигляді синця на підборідді - не характерне для утворення при падінні /Т.3 а.с.99/;

довідкою КНП «Стрийська центральна районна лікарня» №954, згідно якої ОСОБА_12 звертався за медичною допомогою у травпункт Стрийської центральної районної лікарні 06.04.2020. Діагноз: забій нижньої щелепи зліва, грудної клітки з больовим синдромом. Алкогольне сп`яніння /Т.2 а.с. 100/;

скеруванням КНП «Стрийська центральна районна лікарня» від 06.04.2020, згідно з яким ОСОБА_12 , 1971 р.н., житель АДРЕСА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів ОСОБА_12 вживав алкоголь 05.04.2020, від проходження алкотесту відмовився /Т.2 а.с.101/;

рапортом ст. оперуповноваженого СКП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_49 від 06.04.2020, з якого вбачається, що в слідчому відділі Стрийського ВП ГУНП у Львівської області знаходяться матеріали кримінального провадження, які внесені до ЖРДР за №0000428 від 06.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події із письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_3 , про те, щоб прийняти міри до візуально знайомого на ім`я ОСОБА_22 та його товариша, які 05.04.2020, під час вживання спиртних напоїв в будинку заявника відкрито викрали його особисті речі, а саме: кнопочний мобільний телефон, тюнер для супуникового телебачення та зв`язку ключів, чим спричинили матеріальну шкоду на суму 1000 гривень. В ході проведення першочергових пошукових заходів з метою розкриття данного злочину та встановлення осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення було встановлено, що даний злочин вчинили ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 також неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, АДРЕСА_8 . Після вчинення кримінального правопорушення здійснено перевірку місця проживання ОСОБА_8 , який добровільно видав викрадений мобільний телефон та ключі від помешкання ОСОБА_12 та повідомив. що даний злочин він скоїв спільно із неповнолітньою особою, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку Також для доведення вини ОСОБА_8 та неповнолітньої особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку отримано копію відеозапису із камер зовнішнього відео спостереження, що знаходяться на прилеглих будівлях на шляху відходу осіб які вчинили даний злочин, де чітко видно як ОСОБА_8 та неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, після вчинення злочину рухаються по АДРЕСА_9 , а в подальшому по АДРЕСА_2 , проходячи біля школи-інтернат та в руках ОСОБА_8 тримає пакет із викраденими речами /Т.2 а.с.102-106/;

довідкою про вартість майна ФОП ОСОБА_50 , з якої вбачається, що вартість викраденого майна, станом на 05.04.2020. становить 860.00 грн.: тюнер - 310,00грн; сім-карта оператора «МТС» - 50,00 грн.; ключ 4 шт. - 80,00 грн.; машинка для скручування сигарет - 100,00 грн.; портсигар - 50,00 грн.; ручна пилка по металу- 120,00 грн.; ручна пилка по дереву - 120,00 грн.; мишоловка - 30,00 грн. /Т.2 а.с. 107/;

випискою по картковому рахунку АТ «Ощадбанк», згідно якої станом на 08.05.2020 доступна сума 7,23 грн. /Т.2 а.с.108/;

заявою ОСОБА_12 від 21.05.2020, якою він надає дозвіл слідчому Стрийського ВП ГУНП у Львіській області ОСОБА_33 на проведення слідчого експерименту за адресою його проживання по АДРЕСА_3 /Т.2 а.с.111/;

протоколом проведення слідчого експерименту слідчого СВ Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_33 від 21.05.2020, згідно з яким у приміщенні кабінету №23, квартирі АДРЕСА_10 , за участю неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_26 у присутності понятих ОСОБА_51 , ОСОБА_16 , з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України проведено слідчий експеримент для уточнення відомостей, а саме показів неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 під час допиту 18.05.2020. В присутності понятих, за участю законного представника, педагога, захисника, було запропоновано ОСОБА_8 наочно продемонструвати, як саме він вчиняв кримінальне правопорушення, зокрема показати, яким чином здійснював викрадення майна, які дії були неповнолітньої особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, де саме знаходились викрадені речі в квартирі, та де дані речі розглядали та розділювали між собою. На пропозицію слідчого неповнолітній ОСОБА_8 , добровільно погодився. Після чого всі учасники прибули в квартиру АДРЕСА_11 , де останні продемонстрував, як саме неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку наносив удари потерпілому ОСОБА_52 , спробував вдарити ОСОБА_53 1 раз кулаком, в область голови, однак промазав і удар припав в область грудної клітки, після продемонстрував на статистові як неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку наніс ще один удар ступнею ноги, від отриманого удару ОСОБА_54 впав, в подальшому ОСОБА_54 спробував підвестись, і неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку зловив його за руку, якою підтягнув ОСОБА_55 в бік ближче до ліжка, від чого останнього розвернуло животом до підлоги. Далі неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку завернув ОСОБА_56 руку назад та сів зверху. Підозрюваний ОСОБА_8 вказав на місця де знаходились викрадені речі: з шухляди тумби біля стола гаманець чорного кольору, в якому була без пароля лише банківська картка банку «Ощадбанк», біля меблевої стінки взяв тюнер Т-2 з крісла, який не був підключеним, з крісла малі статуетки в кількості 5 шт у вигляді фігур вертепу, з полички шафи газовий балончик «ТЕРЕН-4», з стола кнопочний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, з-під стола 2 мишоловки взяв неповнолітня особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, та вказав звідки останній взяв з-під шафи в коридорі дві пилки, а при виході з дверей з замка забрав зв`язку ключів. Запитання адвоката до потерпілого ОСОБА_12 , чи вірно все вказує та описує підозрюваний ОСОБА_8 , потерпілий вказав що так. В ході проведення слідчого експеременту ОСОБА_8 вказав куди вони вибігли з квартири потерпілого та в якому напрямку попрямували в сторону вул. Вокзальна, де позаду гаража (між сараями) що на подвір`ї будинку АДРЕСА_7 , останній ділив викрадені, речі, вказав на місце, де останній викинув 2 мишоловки і дві пилки, та де в приміщені ДНЗ №15 ОСОБА_8 заховав викрадені речі в свою шафу гаманець на верхню полицю шафи мобільний телефон, в ліжку під матросом в`язку ключів. Проведеним слідчим експериментом було відтворено механізм вчинення неповнолітнім ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у відповідності із показами останнього при допиті 18 травня 2020 року /Т.2 а.с.112-114/;

висновком ВК Стрийської міської ради про причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення неповнолітнім ОСОБА_8 , 22.06.2004, згідно з яким орган опіки та піклування, вивчивши всі надані документи, зробив обстеження житлово-побутових умов у квартирі матері на АДРЕСА_1 , провів розмови із неповнолітнім, завідувачкою та вихователями ДНЗ №15 «Пролісок», та зробив наступний висновок про те, що причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є те, що він народився та проживав у родині, де мати зловживала спиртними напоями, не створила нормальних умов для проживання, виховання, вчасно не зверталась до лікарів, не приділяла уваги здоров`ю дитини та не була взірцем для наслідування. Вільний час неповнолітній проводить із хлопцями, які старші за нього, мають проблеми із законом та спонукають його до вчинення правопорушень /Т.2 а.с. 214-215/

висновком судово-психологічного експерта КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» №214 від 22.05.2022, згідно якого експертові були поставлені наступні питання: Чи хворіє неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психічними захворюванням? Якщо так, то якими саме?; Чи страждав ОСОБА_8 , в період здійснення кримінального правопорушення на будь-які психічне захворювання, чи спостерігався у нього тимчасовий розлад психічної діяльності?; Якщо ОСОБА_8 хворіє чи хворів певним психічним захворюванням, то чи міг він і зв`язку із захворюванням усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними на момент вчинення кримінального правопорушення?; Чи може на даний час ОСОБА_8 усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними тобто чи є він дієздатним?; Якщо ОСОБА_8 , має психічне захворювання, яких заходів медичногого характеру вона потребує (лікування на загальних підставах, примусове лікування в психіатричній лікарні спеціального типу чи системи)?; Якщо ОСОБА_8 , має психічні розлади, то чи є вони причиною його неспроможності усвідомлювати свої дії і керувати ними?; Якими є індивідуально-психологічні особливості підозрюваного ОСОБА_8 .? Чи знаходився ОСОБА_8 , на період скоєння злочину у будь-яковому емоційному чи афективному стані?; Чи впливали ці особливості на його поведінку під час вчинення кримінального правопорушення і наскільки суттєво? Згідно висновка експертів - психіатрів: 1,4,6. На даний час ОСОБА_8 психічною хворобою не страждає, виявляє соціалізований розлад поведінки підліткового віку може усвідомлювати значення їх дій та керувати ними. Питання дієздатності в кримінальному провадженні не досліджується. 2,3. В період інкримінованих дій ОСОБА_8 хронічним психічним рюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого то хворобливого розладу психічної діяльності, виявляв соціалізований розлад поведінки літкового віку. Наявний у нього інтелектуальний недорозвиток та порушення в емоційно-вольовій сфері мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь, здатність регулювати свою поведінку у досліджувальній ситуації. Тому, під час інкримінованих йому дій він міг усвідомлювати чення своїх дій та керувати ними, однак в неповній мірі. ОСОБА_8 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Згідно висновоку судового експерта - психолога: для відповіді на поставлені запитання застосовувалися такі методики із Реєстру методик введення судових експертиз МЮ України: № 337 методика монологічного інтерв`ю; № 366 методика дослідження самооцінки Дембо - Рубінштейн; № 370 методика Леонгарда - Шмишека; № 352 комплексна методика дослідження рівня та перебігу процесів мислення (виключення 4-го зайвого малюнку, виділення суттєвих ознак та інші).7. Неповнолітньому ОСОБА_8 притаманні такі особливості як виражена педагогічна занедбаність, як наслідок, вельми обмежений світогляд та так звана конформна поведінка, коли неповнолітній, у даному випадку ОСОБА_8 , наслідує поведінку осіб із найближчого оточення. 8. Емоційні чи афективні стани у підозрюваних розглядаються в тих випадках, коли потерпілі провокують такі стани, чого в даному випадку не було. Тим паче, якщо інкриміновані дії зчиняє група осіб, нехай двоє осіб, то будь - які емоційні чи афективні стани не розглядаються в кожного із членів групи. Під час інкримінованих йому дій ОСОБА_8 не перебував у будь - якому емоційному чи ефективному стані як психологічний підставі сильного душевного хвилювання /а.с. 218-220/.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінальних правопорушень, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Усі досліджені в судовому засіданні письмові докази є належними, допустимими і достовірними, такі зібрані в порядку, встановленому КПК України, жодної підстави, передбаченої ст.87 КПК України для визнання вказаних доказів недопустимими судом не встановлено.

Процесуальні докази, наведені у вироку прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.

При цьому суд зауважує, що стороною захисту належність та допустимість доказів, у порядку, встановленому КПК України, не оспорюється.

Висновки суду.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, встановлених в судовому засіданні, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінальних правопорушень та приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 в судовому засіданні доведена повністю.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним:

факт відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_8 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.186 України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу суд не вбачає.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обираючи вид і розмір основного покарання, суд виходить з таких міркувань.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к)

Крім того, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к та від 18.09.2019 у справі № 166/1065/18.)

У матеріалах зазначеного судового провадження стосовно ОСОБА_8 наявні дані на підтвердження того, що обвинувачений розкаявся у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, висловив жаль з приводу цього, осуд своєї поведінки, а також готовність нести покарання, що свідчить про наявність критичної оцінки вчиненого та відповідно щирого каяття.

За таких обставин пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_8 обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім та відшкодування заподіяної шкоди.

Обтяжуючих вину обставин, передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_8 на момент вчинення злочину був обмежено осудним, не одружений, до кримінальної відповідальності не притягався. Крім цього, суд враховує матеріали досудової доповіді, які долучені до кримінального провадження, згідно з якими неповнолітній обвинувачений виріс в складних життєвих обставинах, був позбавлений батьківського піклування і на даний час залишився сиротою.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення, особу обвинуваченого та стан його поведінки, обвинувачений усвідомив протиправність своїх дій, у вчиненому розкаявся, раніше не судимий, пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, і при цьому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Підстав для застосування ст.69 КК України, як про це просить захисник ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Інші процесуальні питання, які підлягають вирішенню судом.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз слід частково стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України, й призначити йому покаранняу виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в розмірі 490,35 грн. та товарознавчої експертизи в розмірі 817,25 стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон «Nokia» модель 1800, серійний номер НОМЕР_1 , сім-карту «МТС» НОМЕР_2 , в`язку ключів на ланцюжку з 4 ключами та кусачками, гаманець чорного кольору «Neri KARRA», пилку по металу, пилку по дереву, дві мишоловки - повернути потерпілому ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений та його захисник - подати клопотання про помилування.

Головуючий суддя ОСОБА_1