Справа № 642/1867/23
№ провадження 1-кп/646/369/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.23 р. м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001228 від 13.12.2022р., відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, одруженого, який має малолітню дитину, на цей час офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.111-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Червонозаводський районний суд м.Харкова здійснює судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.111-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 19.06.2023р.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також на те, що ризики, які передбачені ст.177 КПК України, та які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу та продовження його строку, не зменшилися. Так, на переконання сторони обвинувачення, ОСОБА_7 може переховуватися від суду, зокрема, на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України. Також прокурор вважає, що існує ризик впливу обвинуваченого на свідків.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість ризиків. Захисник зазначає, що обвинувачений ніяким чином не може вплинути на свідків, крім того, обвинувачений одружений та має малолітню дитину, яка хворіє. вказували на недоведеність ризиків та просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений заявив клопотання про змін запобіжного заходу на домашній арешт, зазначивши про відсутність обґрунтованої підозри та доказів на підтвердження вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. При цьому він вважає, що обвинувачення, висунуте проти нього, було незаконно змінене на більш тяжке. На той момент він не був працівником правоохоронного органу, а працював у митниці, яка є фіскальним органом. Прокурором не обґрунтовано необхідність тримання його під вартою, не обґрунтовані ризики. До цього часу жодного разу не розглядалася можливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. При цьому він не переховувався від органу досудового розслідування. Після деокупації території Куп`янського району він проходив фільтраційні заходи у с.Шевченково, де повідомив про своє місце проживання, яке після цього не покидав, телефони не вимикав. Він має дитину, у якої проблеми з затримкою мовлення та якою зараз опікується його дружина, яка вимушена працювати, щоб заробити на життя та на утримання дитини.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого, посилаючись на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у державній зраді в той час, як у країні оголошено воєнний стан. Питання обґрунтованості підозри та наявності процесуальних ризиків неодноразово перевірялося в порядку судового контролю під час застосування до обвинуваченого запобіжних заходів та подальших продовження строків цих заходів.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено що 25.10.2022р. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Того ж дня, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

11.04.2023 підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

26.10.2022р. відносно ОСОБА_7 слідчим суддею було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

У подальшому ухвалами слідчих суддів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 неодноразово продовжувався.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.04.2023р. строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжено до 19.06.2023р.

Підставами для застосування та продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ст.177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ці злочини є особливо тяжкими.

За злочин, передбачений ч.2 ст.111 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

За злочин, передбачений ч.1 ст.111-2 КК України, закон передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Безумовно, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, сама по собі не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Разом з тим, приймаючи рішення щодо вищевказаних клопотань прокурора та обвинуваченого, суд бере до уваги не тільки тяжкість інкримінованого обвинувачення, але й інші обставини.

Так, на цій стадії, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд не оцінює докази наявності чи відсутності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Таку оцінку суд може надати лише у нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Питання стосовно правильності правової кваліфікації інкримінованих злочинів також входить до предмету судового розгляду та вирішується судом на стадії ухвалення рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження.

На цій же стадії судом перевіряється лише обґрунтованість підозри, тобто наявність інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

І у даному випадку, перевіривши обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку про наявність такої інформації про обвинуваченого щодо інкримінованих йому злочинів без попереднього висновку щодо його винуватості.

Крім того, питання обґрунтованості підозри неодноразово досліджувалося слідчими суддями під час застосування запобіжних заходів до обвинуваченого та подальших продовжень строків цих заходів.

Таким чином, існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів.

Щодо особистої ситуації обвинуваченого ОСОБА_7 , що він уродженець м.Куп`янськ Харківської області, громадянин України, одружений, має малолітню дитину, має зареєстроване місце проживання у м.Куп`янськ Харківської області, раніше не судимий, займав посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці.

Та обставина, що обвинувачений є уродженцем м.Куп`янськ, проживав там та займав посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці, свідчить про наявність давніх соціальних зв`язків з місцевими мешканцями та обізнаність щодо їх життєвої ситуації, сімейного стану, місця проживання, роботи тощо. Також перебування на вищевказані посаді у митній службі зумовлює наявність доволі значного авторитету та певного впливу серед громади у місці проживання та роботи обвинуваченого.

До обставин інкримінованих ОСОБА_7 злочинів входить, зокрема, обіймання ним на тимчасово окупованій території м. Куп`янська посади «и.о. ведущего специалиста отдела сертификации и лицензирования Управления промышленности и торговли ВГА Харьковской области», яка була створена представниками окупаційної влади держави-агресора, та виконування наступних функціональних обов`язків: здійснення прийому документації та кореспонденції у незаконному органі влади; організація роботи із прийому документів для отримання виплат від РФ місцевому населенню; здійснення збору інформації та заяв від мешканців м.Куп'янська Харківської області з приводу вирішення питань організаційного та гуманітарного характеру; участь у проведенні незаконних перевірок торгівельних підприємств тощо.

Крім того, обвинуваченому інкримінується, що він, користуючись зв`язками серед чинних та колишніх працівників Державної митної служби України, які також перебували на тимчасово окупованій території, вчиняв дії зі схиляння інших громадян України до співпраці з окупаційною владою держави-агресора,їх працевлаштування до незаконно створюваної окупаційною владою митниці, залучення інших громадян України для зайняття посад у вказаному незаконному органі окупаційної влади.

В той же час свідки у вказаному кримінальному провадженні судом ще не допитані. При цьому за правилами ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Ці обставини свідчать про наявність ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

Крім того, ОСОБА_7 працював на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці, тобто у прикордонному з Російською Федерацією районі, та проживав з нароження у м.Куп`янск, який розташований у 40 км до державного кордону України з Російською Федерацією.

При цьому йому інкримінується вчинення державної зради та пособництва державі-агресору, - особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України.

За обставинами інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, йому інкримінується співпраця з представниками окупаційної влади протягом окупації м.Куп`янськ.

Ці обставини дають достатні підстави вважати, що у обвинуваченого існують соціальні зв`язки з представниками окупаційної влади держави-агресора, а отже на території Російської Федерації та суміжних з Куп`янським районом тимчасово окупованих територіях України.

Куп`янський район є прикордонним з Російською Федерацією, декілька місяців перебував під окупацією державою-агресором. На цей час цей район відноситься до територій, де ведуться бойові дії. На цій території органи державної влади України мають обмежені можливості контролю державного кордону України з Російською Федерацією та умовної лінії між підконтрольною державній владі територією України та тимчасово окупованою територією України.

Отже, ці обставини разом з тяжкістю можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, свідчать про наявність ризику переховування від суду.

Та обставина, що обвинувачений має сім`ю та малолітню дитину, з урахуванням всіх вищенаведених обставин, не може бути однозначним запобіжником ризику переховування його від суду.

Крім того, та обставина, що обвинувачений не переховувався від органу досудового розслідування до його затримання, не свідчить про відсутність такого ризику, адже до його затримання підозра ОСОБА_7 ще не повідомлялася, тому у нього не було підстав вважати, що держава почала його кримінальне переслідування, що має певні правові наслідки.

При цьому, Харківська область є однією з найбільш вразливих на території України для збройної агресії з боку Російської Федерації, що зумовлює щоденні обстріли збройними силами держави-агресора Харківської області та, відповідно, застосування державною владою України сигналів повітряної тривоги для оповіщення населення про існування відповідної небезпеки. І ця обставина може бути використана обвинуваченим як привід для залишення місця проживання, у тому числі, під час дії заборон в умовах домашнього арешту, з метою подальшого переховування від суду.

Таким чином, з урахуванням доведеності наявності обґрунтованої підозри у вчинені обвинуваченим інкримінованих йому злочинів та наявності ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, який не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

З урахуванням сукупності всіх встановлених обставин, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 177, 199, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11.08.2023 р. включно.

Строк дії ухвали до 11.08.2023р.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3