Справа № 396/1159/23
Провадження № 1-кп/396/262/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2023 року м. Новоукраїнка Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000337 від 28.06.2023 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, освіта повна вища, заміжня, працює вчителем початкових класів Рівнянського ліцею №5 Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, на утримані неповнолітніх та малолітніх дітей не має, раніше не судима,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт, зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000337 від 28.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі -Закон) суб`єктами декларування є особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, такими суб`єктами є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме - депутати місцевих рад.

Положеннями ч. 1 ст. 45 Закону, передбачено, що особи зазначені в пункті 1 особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також, згідно абзацу 2 частини 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

ОСОБА_3 , в період часу з 06.11.2015 по 27.11.2020 являючись депутатом Рівненської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області відповідно до Рішення першої сесії сьомого скликання №1 від 06.11.2015 року, будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, повноваження якого закінчилися в день відкриття першої сесії 8 скликання Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, тобто 27.11.2020, діючи умисно, маючи реальну можливість, достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, будучи належним чином повідомленим секретарем Рівнянською сільською головою ОСОБА_5 в усній формі на останній сесії Рівнянської сільської ради 02.10.2020 про обмеження встановленні Законом України «Про запобігання корупції» та про обов`язок подання електронних декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, всупереч вимогам абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону, не подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції №47-07/13308-23 від 21.06.2023 - станом 21.06.2023 при перевірці файлів логування дій користувача інформаційно-телекомунікаційної системи Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ( далі - ІТС Реєстр) виявлено, що ОСОБА_3 в період з 01.01.2021 по 21.06.2023 будь-яких дій в ІТС Реєстр з метою подання декларації за 2020 рік не вчиняла.

Дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст. 366-3 КК України, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 подала клопотання відповідно до якого просить суд звільнити її від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366-3 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а також закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, мотивуючи тим, що вона свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась, раніше не судима, а також зазначила, що подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

Прокурор не заперечувала щодо закриття кримінального провадження, з підстав, передбачених ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України, віднесено до правопорушень, пов`язаних із корупцією, після набрання чинності Законом України № 1576-ІХ, а саме з 21.07.2021 року.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 366-3 КК України.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ч.1 ст. 288 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.48 КК України (в редакції Закону №321-1Х від 03.12.2019), особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України щодо вдосконалення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» №1576-IX від 29.06.2021 (далі Закон №1576-IX), який набрав чинності 21.07.2021, санкцію ст.366-3 КК України доповнено словами "або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік". Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України, стало вважатись не кримінальним проступком, а нетяжким умисним злочином.

Крім того, Законом №1576-IX доповнено статтю 45 КК України приміткою, що кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважається і кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України, чим унеможливлено звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

Згідно ч.2, ч.3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, зміни від 21.07.2021 року посилили кримінальну відповідальність за ст.366-3 КК України і погіршили становище обвинуваченої, тому відповідно до ч.2 ст.5 КК України ці зміни не можуть бути застосовані до обвинуваченої ОСОБА_3 . Отже, суд застосовує Закон про кримінальну відповідальність, зокрема норми ст.366-3, ст.45 та ст.48 КК України, що діяли на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме до 21.07.2021 року.

За редакцією ст.366-3 КК України, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення (27.11.2020 року), дане кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, являлось кримінальним проступком.

За чинною на даний час редакцією статті 366-3КК України передбачено більш суворе показання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, тобто даний злочин вже належить до нетяжких злочинів в розумінні чинної редакції статті 12 КК України.

Зазначене кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_3 27 листопада 2020 року.

Відповідно до ст.48 КК України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

На час вчинення кримінального правопорушення, ст.366-3 КК України не була віднесена до корупційних правопорушень.

Як встановлено у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину, 30.06.2023 подала відповідну декларацію, що підтверджується копією повідомлення з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. За місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на даний час не займає посади пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Зазначені обставини свідчать про те, що вчинене обвинуваченою діяння втратило свою суспільну небезпечність, і вона перестала бути суспільно небезпечною, що є підставою для зміни обстановки.

Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, оскільки на час розгляду кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність і вона перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на зазначені обставини, з урахуванням думки обвинувачення, конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження у зв`язку із зміною обстановки, а справа в звязку з цим підлягає закриттю.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 12, 44, 48 КК України, ст.ст. ст. 284, 285, ст. 286, ч. 3 ст. 288, 350, 369-372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 366-3 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв"язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 28.06.2023 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1