БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/9/23
Справа № 356/759/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2023 року Березанський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

За участю прокурорів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

Обвинуваченого ОСОБА_8

Захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Представника органу пробації ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000158 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воровського Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта повна середня, одруженого, працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення, яке сформульоване в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту.

07.06.2018 року інспектор роти № 4 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ОСОБА_12 , перебуваючи під час виконання службових обов`язків о 13 годині 53 хвилини на 76 км. автодороги «Київ-Харків» зупинив автомобіль «Опель Віваро» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , у зв`язку з порушенням останнім правил дорожнього руху, а саме розділу 34 ПДР, ч.1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_8 було роз`яснено причину зупинки та повідомлено, що відносно нього буде винесено постанову за вчинене правопорушення.

Усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами та виконують свої службові обов`язки, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на надання працівникам поліції неправомірної вигоди з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди поліцейському, ОСОБА_8 , з метою уникнення притягнення до відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, запропонував неправомірну вигоду у розмірі 200 (двісті) гривень, при цьому витягнувши свій гаманець та протягнув у бік працівника поліції ОСОБА_12 дві купюри номіналом по 100 (сто) гривень, за невчинення службовою особою в його інтересах дій щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Інспектор роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ОСОБА_12 від пропозиції неправомірної вигоди відмовився, запросивши ОСОБА_8 до службового приміщення стаціонарного посту патрульної поліції для винесення постанови про вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду.

Прокурор в обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, посилається на слідуючі докази, а саме:

- відеозапис з нагрудної камери інспектора роти № 4 БПП в м. Борисполі УПП в Київській області, з якого вбачається, як ОСОБА_8 пропонував працівнику поліції зі свого гаманця грошові кошти. Допит обвинуваченого в судовому засіданні, який в своїх показах повідомив, що його консультували, що якщо зупиняють працівники поліції, то можна показати грошові кошти і таким чином працівники поліції можуть відпустити правопорушника. Вказані покази є беззаперечним фактом зізнання ОСОБА_8 у причетності та вчиненні злочину, а саме пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а всі інші досліджені в судовому засіданні докази лише логічно та послідовно це підтверджують;

- висновок експерта № 23-1/93 від 10.04.2019 року судової фонетичної експертизи, який підтвердив, що на відеозапису з нагрудної камери інспектора роти № 4 БПП в м. Борисполі УПП в Київській області дійсно голос ОСОБА_8 ;

- протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 10.05.2019 року, який на місці показав обставини події та розповів про пропозицію йому неправомірної дії, оскільки саме такі дії ОСОБА_8 усвідомлювались працівником поліції як пропозиція неправомірної вигоди;

- показаннями свідка ОСОБА_12 ;

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , який, незважаючи на те, що повідомив, що не пропонував неправомірної вигоди, проте із самих показів останнього зрозуміло, що його дії є нічим іншим, як пропозиція неправомірної вигоди. Крім того, що сам факт сплати штрафу ОСОБА_8 ніяким чином не може виключати безпосередню пропозицію неправомірної вигоди за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 сплатив штраф за адміністративне правопорушення вже тоді, коли його першочергові дії з метою уникнення адміністративної відповідальності шляхом пропозиції неправомірної вигоди не вдались.

Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_8 не вчинено жодного злочину. Останній після зупинки транспортного засобу намагався сплатити штраф на місці, про що повідомляв інспектору поліції. Окрім того, обвинуваченням належними та допустимими доказами не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Зазначає, обвинувачений та свідок ОСОБА_12 дали однакові показання щодо змісту розмови,однак, якщо працівник поліції вважав, що йому пропонують неправомірну вигоду в сумі 200 грн., то обвинувачений мав на меті сплатити штраф на місці.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за наведених вище обставин не визнав та показав суду, що 07.06.2018 року приблизно о 13 годині 00 хвилин в м. Березань він рухався на автомобілі «Опель Віваро» із заправки «Шелл» та його зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху. Він запитав у працівників поліції, які його зупинили, чи може він оплатити штраф за порушення ПДР на місці. Працівників поліції було троє, хто саме він не пам`ятає. Під час зупинки його автомобіля неправомірної вигоди інспектору поліції не пропонував, ніяких грошей нікому в руки не передавав. Заплатив штраф за порушення правил дорожнього руху та поїхав. В ході складання протоколу про адміністративне правопорушення в приміщенні стаціонарного посту патрульний викликав слідчо-оперативно групу нібито за те, що він пропонував інспектору поліції неправомірну вигоду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що особисто з обвинуваченим він не знайомий, вказав, що у 2018 році, точної дати не пам`ятає, перебував на службі на стаціонарному посту м. Березань. Під час виконання своїх службових обов`язків зупинив автомобіль марки «Опель Віваро» під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в напрямку міста Київ та перетнув вузьку суцільну смугу. Після зупинки транспортного засобу він відрекомендувався та пояснив водію причину зупинки. Потім ОСОБА_8 запропонував йому грошові кошти в сумі 200 гривень двома купюрами номіналом по 100 гривень. Чи були кошти справжні чи сувенірні, достовірно сказати не може. Що саме говорив водій, не пам`ятає, але пам`ятає, що пропонував гроші. Вказані дії водія розцінив як неправомірну вигоду. Після цього на водія ОСОБА_8 було складено адміністративний матеріал за перетин вузької суцільної лінії. В ході складання адміністративного матеріалу була викликана слідчо-оперативна група, яка приїхала хвилин через тридцять.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що на підставі ухвали суду їй було надано тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до відеозапису з нагрудної камери інспектора роти № 4 БПП в м. Борисполі УПП в Київській області ОСОБА_12 , який зберігався на електронному сервері, що знаходиться в приміщенні батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області. Запис з відеокамери записували на диск працівники останнього. Чи видавався наказ керівника управління патрульної поліції щодо зберігання вказаного відеозапису їй невідомо. Вона надала диск для запису відео працівникам Управління патрульної поліції та через деякий час їй повернули диск вже з відеозаписом з нагрудної камери . Чому не вилучила кошти, які ОСОБА_8 пропонував працівнику поліції, сказати не може.

Свідок ОСОБА_14 , суду показав, що у квітні 2019 року працював на посаді помічника командира батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області. За дорученням керівника міг бути присутнім при копіюванні відеозаписів з бодікамер працівників поліції. Працівники відділу зв`язку здійснюють запис на диск чи флешнакопичувач за допомогою спеціального програмного забезпечення. Термін зберігання відеозапису 30 днів. За певних умов, за рішення керівника підрозділу, запис може зберігатися довше. Чи було рішення керівника щодо зберігання відеозапису саме по обвинуваченому ОСОБА_8 , йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 з метою роз`яснення висновку експерта № 23-1/93 від 11.06.2019 року суду показав, що на підставі ухвали суду він проводив судову фонетичну експертизу. На підставі ухвали суду йому на дослідження надавались два диски: DVD-R диск марки «Esperanza», на кому міститься відеозапис з нагрудної камери інспектора роти № 4 БПП в м. Борисполі УПП в Київській області, та відеозапис, на якому міститься запис проведення слідчої дії, а саме: відібрання зразків голосу за участю ОСОБА_8 та DVD-R диск «VSDEX», на якому міститься відеозапис під час опитування за участю ОСОБА_8 . Додатково за супровідним листом експерту надавався третій диск. Вказаних даних на дисках було достатньо для проведення експертизи. Матеріали справи на дослідження не надавались. Вказав, що він повинен був дослідити всі об`єкти без винятку, які були надані йому на дослідження. Методика дослідження не вимагає ідентифікування з приводу того, чи на дослідження надано копію, чи оригінал запису. Якби надані файли на дисках були пошкоджені, то їх би не вдалося відкрити. Якби на наданих дисках малися ознаки монтажу, то експерт мав би це дослідити. На диску марки «Esperanza» було два файли різного формату, а саме: відеозапис з нагрудної камери поліцейського та другий зразки голосу ОСОБА_8 . В ході проведення фонетичної експертизи аналізувалися якісні та кількісні ознаки голосу ОСОБА_8 . Вказав, що на будь-якому записі людина називає свої анкетні дані, таким чином експертом ідентифіковано голос ОСОБА_8 . На наданих на дослідженні дисках було декілька голосів різних осіб та його завданням було ідентифікувати голос саме ОСОБА_8 . Зразків для ідентифікації було достатньо. У разі, якщо експерту недостатньо матеріалів для проведення експертизи, то він звертається з клопотанням про надання додаткових матеріалів. З приводу наданого додатково на дослідження третього диску за супровідним листом від 17.05.2019 року за № 1076 пояснив, що можливо для проведення фонетичної експертизи не достатньо було якісних та кількісних параметрів. Особисто він клопотання про надання додаткових матеріалів на дослідження у вигляді диску не подавав.

Суд, повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, прийшов до наступних висновків.

Досліджуючи відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції від 07.06.2018 року судом встановлено, що останнім було пояснено ОСОБА_8 про порушення ПДР України і на запитання останнього, що йому робити, той повідомив, що буде виписувати штраф.

В руках обвинуваченого дійсно знаходилися 2 купюри номіналом 100 гривень кожна, однак останній не говорив, що пропонує їх поліцейському в обмін за непритягнення його до адміністративної відповідальності.

Окрім того із розмови між обвинуваченим та інспектором поліції ОСОБА_12 вбачається, що після повідомлення останнім про те, що йдуть писати, обвинувачений запитав, про що саме, що свідчить про те, що суть правопорушення йому так і не була повідомлена. Після пропозиції інспектора піти оформити штраф, обвинувачений попросив винести йому усне попередження, на що йому було роз`яснено, що зазначена стаття такого не передбачає, а передбачає штраф в сумі 255 грн.

В службовому приміщенні патрульної поліції обвинуваченому було роз`яснено його права, останній попросив скоріше виписувати штраф, оскільки він поспішає і на пропозицію сплатити банківською карткою погодився і повідомив, що можна і не писати, він і так сплатить і поїде, що свідчить про те, що він вкотре погодився на сплату штрафу.

Суд зазначає, що у випадку пропозиції неправомірної вигоди інспектору поліції, останній, розуміючи, що це є дійсно так, повинен був негайно викликати слідчо-оперативну групу для документування вказаного факту, однак з незрозумілих причин, цього не зробив.

Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час здійснення слідчо-оперативних заходів вказані в обвинувальному акті дві купюри номіналом 100 гривень кожна не вилучалися, не оглядалися і в якості речового доказу до матеріалів провадження не долучалися. Допитана в судовому засіданні з цього приводу слідчий ОСОБА_16 причин не вчинення нею вказаних дій пояснити не змогла.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що сформульоване обвинувачення ОСОБА_8 не знайшло свого безспірного підтвердження в судовому засіданні, а встановлені під час судового розгляду фактичні обставини не містять даних про наявність в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Згідно ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. ч. 1-2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України у межах кримінального провадження підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, доведення цих обставин, відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Як визначено положеннями ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Допитавши обвинуваченого, свідків, експерта, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захисту докази, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст. 321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами, наявність у діях ОСОБА_8 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а всі сумніви щодо доведеності його вини суд тлумачить на його користь з наступних підстав.

За змістомст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 5 ст. 9 КПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людиниі основоположних свобод, а також практику Європейського Суду з прав людини як джерела права.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, у справі «Barbera Messeguand Jabardo v .Spain» від 06.12.1988 року (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. «Barbera Messegu and Jabardo v. Spain,judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, р.33, 77).

Згідно ч.ч. 2-3 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не довела винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов протии України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 року) зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. Рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія протии Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), n. 161, Series Азаява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ та їх сукупність, вважає, що за результатами даного судового розгляду не доведено, що ОСОБА_8 за викладених в обвинувальному акті обставин вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а тому за цим обвинуваченням його належить виправдати та ухвалити щодо нього виправдувальний вирок з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Документи, надані стороною обвинувачення на підставі ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374-376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням з підстав не доведення того, що в його діянні є склад злочину.

Судову витрати, пов`язані з проведенням експертизи, віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1