ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11940/22

Провадження № 11-кп/4820/368/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 13 квітня 2022 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців немає, не працюючого, судимого 09.02.2021 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк тривалістю 2 роки; на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2021 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, -

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 3акону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», 13.04.2022 більш точного часу судом не встановлено, перебуваючи поблизу магазину «SushiKin», що по вул. Подільська,159, в м. Хмельницькому, знайшов згорток загорнутий в ізольовану плівку синього кольору, у якому знаходився поліетиленовий пакет, всередині із порошкоподібною речовиною бірюзового кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 1,519 г. та дві скляних лампочки, всередині яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, масою 0,0744 г, загальною масою 1,5934 та усвідомлюючи, що вказана речовина є психотропною, помістив зазначені речі до внутрішньої кишені своєї куртки, таким чином умисно незаконно придбав та зберігав при собі з метою власного вживання без мети збуту до 20 год. 29 хв., 13.04.2022, особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено PVP, загальною масою 1,5934 г.

У апеляційній скарзі захисник прохає змінити вирок та призначити більш м`яке покарання; зазначає, що даний вирок є суворим та підлягає зміні на підставі ст. ст. 408, 414 КПК України. Вважає, що розмір призначеного ОСОБА_6 покарання можна зменшити, оскільки ОСОБА_6 особа молодого віку, щиро розкаюється у вчиненому. Психотропні речовини він знайшов і зберігав у себе для власного вживання, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, спровоковане його бажанням їх вжити.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який прохав залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд не допустив цих порушень кримінального процесуального закону.

Фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та кваліфікація її дій апелянтом по суті не оскаржуються.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання, суд врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу винного. Суд врахував, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не значиться, судимий. Відповідно до досудової доповіді старшого інспектора Хмельницького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, ОСОБА_6 перебуваючи на обліку в Хмельницькому районному секторі № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області притягувався до адміністративної відповідальності, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення високий, разом з тим ризик його особи для суспільства оцінюється, як середній. Також, згідно висновків органу пробації виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі не може становити небезпеку для суспільства. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив кримінальних правопорушень.

Одночасно судом враховано, що відповідно до частини 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім того, суд зазначив, що відповідно до частин 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вимог частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, врахував ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе за умови його ізоляції від суспільства, та призначив покарання у виді позбавлення волі, з визначенням остаточного покарання, частково приєднав невідбуту частину покарання за правилами статті 71 КК України.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 призначено покарання за злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення. При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчиненого злочину, але визнав та врахував процесуальну поведінку обвинуваченого.

Апеляційні доводи, про зайву суворість призначеного покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо зміни вироку, шляхом зменшення строку покарання, на думку колегії суддів - є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, щиро розкаюється у вчиненому, психотропні речовини він знайшов і зберігав у себе для власного вживання, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим спровоковане його бажанням їх вжити не звільняють його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину та були враховані місцевим судом і не можуть слугувати підставою для пом`якшення покарання обвинуваченому.

Твердження у апеляційній скарзі, що призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання є занадто суворим, колегія суддів вважає необґрунтованим і дійшла висновку про те, що при його призначенні, місцевий суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також дослідивши дані про особу обвинуваченого.

Так, суд вірно зазначив, та вважав за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу ступеня тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, процесуальної поведінки, і вважав, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання у такий спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами захисника про зайву суворість покарання, колегія суддів не вбачає.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

Призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника, є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: