Дата документу 24.08.2023Справа № 643/244/19
Провадження № 1-кп/554/1453/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» серпня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0005854 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (як внутрішньо переміщена особа), раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», Московським районним судом м. Харкова вказане кримінальне провадження було направлено для подальшого розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави.

04.04.2023 року кримінальне провадження надійшло до Октябрськогорайонного суду м. Полтави в провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 06.04.2023 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього.

Від потерпілого ОСОБА_5 в матеріалах кримінального провадження міститься заява про розгляд кримінального провадження без його участі.

Суд зазначає, що для ст. 49 КК України характерно з?ясування думки потерпілого щодо застосування звільнення від кримінальної відповідальності, проте у матеріально-правовому аспекті зміст думки значення не має, а у процесуально-правовому аспекті юридичне значення має лише факт її з?ясування безвідносно змісту в силу імперативного характеру підстави звільнення від кримінальної відповідальності. Вказаний обов?язок судом було виконано та всі необхідні дії для з?ясування думки потерпілого ОСОБА_5 були виконані, а враховуючи розумність строків розгляду кримінального провадження, необхідність невідкладного розгляду такого клопотання (ч.4 ст. 286 КПК України) та право потерпілого приймати участь в судових засіданнях, а не його обов?язок, суд вважає можливим розглянути відповідне клопотання без участі потерпілого на підставі поданої ним заяви.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала протизадоволення клопотання, зазначила, що дійсно закінчились строки притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадках, встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 частини 1 або частиною 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч.3 ст. 4 КК України).

Відповідно до обвинувального акту діяння, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, ОСОБА_3 вчинив 22.10.2018 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Враховуючи санкцію ч.1 ст. 296 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), з урахуванням вимог ч.3 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) вказаний злочин, залежно від ступеня тяжкості, належав до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 КПК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.5 КК України, мало місце поліпшення становища ОСОБА_3 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ч.1 ст. 296, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, в зв?язку із чим підлягають застосуванню положення ч.1 ст.5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, з 01.07.2020 року є кримінальним проступком.

З вимог ч.ч. 1,2 ст. 44 КК України вбачається, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п?ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності є обов?язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

З аналізу вимог ст. ст. 12, 49 КК України можна дійти висновку, що ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Враховуючи, що кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 296 КК України, було вчинено ОСОБА_3 22.10.2018 року, трьохрічний строк притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, сплив 22.10.2021 року, даних щодо того, що ОСОБА_3 ухилявся від досудового розслідування та суду чи вчинив нове кримінальне правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять, прокурором на час розгляду клопотання не надано, а отже перебіг давності, з урахуванням вимог ч.ч.2,3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченомусуть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Тож, враховуючи клопотання обвинуваченого, його згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, думку прокурора, яка просила задовольнити клопотання та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Стосовно заявленого потерпілим цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи постановлення ухвали про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову у разі закриття кримінального провадження суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Аналогічна правова позиція міститься і в постановах ВС, в тому числі від 16.08.2021 року у справі №644/7193/17.

Тому, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, а також, у зв`язку із наявною у матеріалах кримінального провадження заявою потерпілого, згідно якої обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому була повністю відшкодована матеріальна шкода, заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 9 000, 00 гривень, слід залишити без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частина 1 статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Стаття 124 КПК України встановлює порядок розподілу процесуальних витрат.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Аналогічна правова позиція міститься і в постановах ВС, в тому числі від 01.03.2021 року у справі №266/3090/18 (провадження №51-3281кмп19), від 12.09.2022 у справі 203/241/17.

Згідно довідки, наявної в матеріалах кримінального провадження, витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні становлять 4 290,00 грн.

Оскільки, чинний КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів (ч. 2 ст.124 КПК України), а в даному випадку кримінальне провадження закривається, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, понесені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 4, 5, 12, 44 49 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України - закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-диск DVD-R EXTRA FINE MATT 1-16x, який згідно, постанови про визнання та доручення до кримінального провадження речових доказів від 24.10.2018 року, зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0005854 - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0005854;

-диск DVD-R EXTRA FINE MATT 1-16x на якому мається напис «Диск №1», який, згідно постанови про визнання та доручення до кримінального провадження речових доказів від 31.10.2018 року, зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0005854 - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0005854.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1