Провадження № 1-кс/202/4834/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання слідчий відділу розслідування ОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 28 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування ОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше вересня 2020 року ОСОБА_8 , являючись лідером, маючи добрі організаторські здібності і сильний вольовий характер, з метою отримання постійного злочинного доходу прийняв рішення про створення стійкого ієрархічного об`єднання злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів направлених на: незаконне позбавлення волі або викрадення людини; таємне викрадення чужого майна (крадіжка); незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Розробивши план скоєння злочинів, ОСОБА_8 прийшов до висновку, що для здійснення свого злочинного умислу необхідно залучити осіб, які поділяють його незаконні інтереси і прагнуть до швидкого збагачення, та спільно з ним та під його керівництвом виявлять бажання взяти участь у діяльності злочинної організації.

З цією метою ОСОБА_8 у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше вересня 2020 року запропонував раніше знайомому ОСОБА_9 , очолити в якості керівника окрему ланку цієї злочинної організації, діяльність якої мала спрямовуватися на незаконне позбавлення волі або викрадення людини та таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У свою чергу, для досягнення розробленого ОСОБА_8 плану злочинної діяльності, у вересні 2020 року ОСОБА_9 з відома і згоди ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 увійти до складу злочинної організації та виконувати окремі вказівки і доручення її керівників, у тому числі направлені на незаконне позбавлення волі або викрадення людини та таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Маючи корисливі спонукання, ознайомившись з планом діяльності злочинного об`єднання, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 надали свою добровільну згоду на участь у злочинній організації в якості виконавців вчинюваних нею злочинів.

У свою чергу ОСОБА_8 вирішив особисто очолити окрему ланку злочинної організації, діяльність якої мала спрямовуватися на незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

З цією метою ОСОБА_8 у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше вересня 2020 року запропонував раніше знайомим ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділенні у окреме кримінальне провадження), ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , увійти до складу злочинної організації та виконувати окремі вказівки і доручення її керівника, у тому числі направлені на незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Маючи корисливі спонукання, ознайомившись з планом діяльності злочинного об`єднання, ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділенні у окреме кримінальне провадження), ОСОБА_15 , ОСОБА_16 надали свою добровільну згоду на участь у злочинній організації в якості виконавців вчинюваних нею злочинів.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створив у вересні 2020 року злочинну організацію та керував нею, до складу якої увійшли ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділенні у окреме кримінальне провадження), ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 та інші не встановлені на даний час особи, члени якої зорганізувалися для спільного вчинення зазначеної злочинної діяльності.

Співучасники добровільно погодилися на виконання зазначених функцій у межах схваленого кожним з них єдиного плану злочинної діяльності.

Створена співучасниками злочинна організація характеризується встановленими ознаками, а саме:

- кількістю та стабільністю членів злочинного об`єднання, до якого увійшли 10 установлених осіб, які добровільно погодилися на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у складі злочинної організації;

- згуртованість та стійкість складу, постійне зміцнення внутрішніх зав`язків між учасниками злочинної організації та чітке визначення ролей кожного з них, єдиний їх намір щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів та прагнення досягнути єдиного злочинного результату;

- ієрархічність, тобто підпорядкованість та підзвітність учасників організатору, наявністю постійного з його боку контролю за діяльністю членів злочинного об`єднання при організації та вчиненні злочинів, керівництві у їх підготовці та здійсненні;

- тривалість злочинної діяльності організованої групи - з вересня 2020 року;

- наявності детально розробленого плану, який був доведений всім її учасникам; визначенні способів і механізмів скоєння злочинів; постійним зміцненням внутрішніх зв`язків між учасниками об`єднання і чітким визначенням ролей кожного з них, загального мотиву щодо вчинення особливо тяжких злочинів, а також бажанням досягнення загального злочинного результату;

- наявність чіткого детального алгоритму злочинних дій кожним із співучасників, виконання якого було необхідною умовою досягнення загальної злочинної мети на підставі заздалегідь розробленого злочинного плану;

- використання загальних неформальних правил поведінки всередині злочинної організації, які були обов`язковими для виконання та виконувалися в суворому порядку всіма її учасниками, у т.ч. обов`язкове виконання вимог конспірації під час спілкування за допомогою спеціально підготовлених засобів мобільного зв`язку, заборона контактувати з представниками правоохоронних та контролюючих органів, розголошувати інформацію про суть діяльності злочинного об`єднання та її складу;

- наявність механізму протидії зовнішнім дезорганізуючим факторам отримання інформації від працівників правоохоронних органів щодо удосконалення своєї злочинної діяльності, а також отримання інформації щодо проведення гласних та негласних слідчих дій по відношенню до членів злочинної організації;

- домовленість і готовність до постійного вчинення злочинів кожним із учасників організованої групи та отримання матеріальних благ від такої діяльності на постійній основі;

- розподіл грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, між членами вказаного об`єднання та спрямуванням їх на витрати, пов`язані з діяльністю і функціонуванням самої організованої групи.

Стійкість злочинної організації забезпечувалася матеріальною зацікавленістю учасників групи у вчиненні злочинів, координацією дій учасників групи з боку ОСОБА_8 , наявністю чітких правил поведінки всередині злочинної організації, зв`язок з правоохоронними органами, стабільним складом її учасників (на даний час встановлено 10 осіб), постійністю зв`язків усіх співучасників з метою систематичного та тривалого вчинення кримінальних правопорушень, ієрархічним управлінням, отримання інформації від працівників правоохоронних органів щодо удосконалення своєї злочинної діяльності, а також отримання інформації щодо проведення гласних та негласних слідчих дій по відношенню до членів злочинної організації.

Наявність єдиного, відомого всім учасникам злочинної організації плану злочинної діяльності: усі члени злочинної організації достовірно знали про незаконність своїх дій, виконуваної ролі, місця і часу вчинення злочину, і не бажаючи бути викритими, дотримувалися конфіденційності скоєних ними злочинів, тому не посвячували інших осіб у свою злочинну діяльність.

Розподіл функцій учасниками групи та роль кожного:

Як організатор, ОСОБА_8 , взяв на себе наступні обов`язки: розробка плану і організація вчинення злочинів; розподіл обов`язків між іншими співучасниками злочину з чітким визначенням ролей при вчиненні злочинів; керування і координацію дій співучасників злочинів при їх вчиненні та інших осіб, яким не було відомо про злочинні наміри; пошук місця придбання наркотичних засобів та розподілу між учасниками кримінального правопорушення з метою збільшення обсягів збуту наркотичних засобів; пошук місць зберігання наркотичних засобів з метою подальшого збуту; збут наркотичних засобів пересічним громадянам м. Нікополь; пошук та визначення об`єкту вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним позбавлення волі або викрадення людини; пошук та визначення об`єкту вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із таємним викраденням чужого майна (крадіжка); контроль за діяльністю кожного члена злочинної організації; розподіл коштів (прибутки), одержаних в результаті злочинної діяльності, між членами організованої групи відповідно до функцій, що виконувались; організація прикриття незаконної діяльності організованої групи зі сторони правоохоронних органів;

Як керівник окремої ланки організації, ОСОБА_10 взяв на себе наступні обов`язки: розподіл обов`язків між іншими співучасниками злочину з чітким визначенням ролей при вчиненні злочинів; керування і координацію дій співучасників злочинів при їх вчиненні та інших осіб, яким не було відомо про злочинні наміри; пошук та визначення об`єкту вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним позбавлення волі або викрадення людини; пошук та визначення об`єкту вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із таємним викраденням чужого майна (крадіжка); контроль за діяльністю членів злочинної ланки організації;

Як виконавці ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 у складі злочинної організації повинні були виконувати наступні функції: безпосереднє вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних із незаконним позбавлення волі або викрадення людини; безпосереднє вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних із таємним викраденням чужого майна (крадіжка); передача грошових коштів отриманих від вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 для їх подальшого розподілу між учасниками злочинної організації; здійснення силової підтримки під час вирішення конфліктів, що пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Як виконавці ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у складі злочинної організації повинні були виконувати наступні функції: отримувати наркотичні засоби та психотропні речовини від організатора ОСОБА_8 ; збут наркотичних засобів пересічним громадянам м. Нікополь; зберігання наркотичних засобів з метою подальшого збуту; передача грошових коштів отриманих від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_8 для їх подальшого розподілу між учасниками злочинної організації.

Забезпечення фінансування злочинної діяльності. Фінансування членів злочинної організації відбувалося за рахунок коштів, отриманих від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропні речовини у м. Нікополі. Розподіл грошових коштів, отриманих від незаконної діяльності здійснювався між членами вказаного об`єднання та спрямовувався на витрати пов`язані з діяльністю і функціонуванням самої злочинної організації.

Таким чином, ОСОБА_8 в період з вересня 2020 до моменту викриття співробітниками СБУ та припинення діяльності злочинної організації, маючи прямий умисел, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, створив злочинну організацію, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів та керував такою організацією у складі ОСОБА_14 (матеріали відносно якого виділенні у окреме кримінальне провадження), ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 та інших невстановлених на даний час осіб(матеріали відносно яких виділенні у окреме кримінальне провадження).

Умисні дії ОСОБА_6 , кваліфікуються за ч. 2 ст. 255 КК України, а саме: участь у злочинній організації. Крім того, 30.09.2020, діючи відповідно до розробленого ОСОБА_8 злочинного плану, ОСОБА_10 , обрав об`єктом вчинення кримінального правопорушення домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_17 , про що повідомив ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_6 , як учасників злочинного угрупування.

Того ж дня, о 19 годині 00 хвилин, діючи з метою реалізації єдиного злочинного задуму у складі злочинної організації ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_6 , разом з іншими невстановленими досудовим слідством особами(матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження), прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння майном ОСОБА_17 , поєднаного з проникнення у житло.

У свою чергу, діючи відповідно до відведеної ролі у складі злочинної організації ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , перелізли через паркан, який служить огорожею, на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , підійшли до хвіртки та відчинили її. В цей час на територію вказаного домоволодіння, увійшов ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , та інші невстановлені досудовим слідством особи(матеріали відносно яких виділенні в окреме кримінальне провадження). Після чого направились до вікна будинку, через яке впевнились, що всередині будинку не має осіб, які могли помітити їх злочинні дії, розуміючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою викрадення чужого майна, шляхом віджиму відчинили вікно та проникли до кімнати будинку, звідки умисно, таємно, організованою групою, викрали: ноутбук «Samsung NP-RV520» вартістю 3500.00 грн, пилосос «Tomas twin tiger» вартістю 3599.40 грн, пилосос «Samsung VC-6025V 1500w» вартістю 800.00 грн, ноутбук «ASUS f751sv» вартістю 5900.00 грн, надувний гумовий човен «Чайка2» вартістю 1320.00 грн, роутер «TP-LINK TL-WDR4300» вартістю 700.00 грн, телевізор «SONY KDL-55W80xC» вартістю 7500.00 грн та велосипед «Haro Double Peak 29 Trail» темного кольору 11682.00 грн. Чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_17 на загальну суму 35001, 50 грн., та з викраденим майном, покинули домоволодіння потерпілого.

Після чого відповідно до розробленого плану ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , розподілили грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення між учасниками злочинної організації відповідно до відведених функцій, якими вони розпорядились за власним розсудом.

Умисні дії ОСОБА_6 , кваліфікуються за ч. 5 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена організованою групою.

28 квітня 2021 року, в порядку ст. ст. 276-278 КПК України,

ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 185 КК України.

16.02.2022 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтовується наступними доказами: протоколами допиту потерпілих; протоколами допиту свідків; іншими доказами по даному кримінальному провадженню.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 185 КК України, яке належать до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.

Таким чином, можливість притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язані із цим можливі негативні наслідки, зокрема, суворість передбаченого покарання, є факторами, що значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, вказані обставини, а також обізнаність підозрюваного про обставини кримінального провадження та особу потерпілих і свідків, інших підозрюваних, свідчить про наявність ризиків незаконного впливу на них, з метою зміни свідчень на користь підозрюваного; за допомогою вказівок, порад сприяти переховуванню та уникненню від кримінальної відповідальності інших осіб, причетність яких до вчинених кримінальних правопорушень на теперішній час перевіряється.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуються наступним:

- враховуючи особливу тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки уже перебував в державному розшуку.

Враховуючи викладене, встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, встановленим відповідно до ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, просить застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В ході розгляду клопотання прокурор ОСОБА_7 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків. Прокурор просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначили, що повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 є необґрунтованим, ризики вважають не доведеними. Підозрюваному не було відомо, що він знаходиться у розшуку. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення матеріалами клопотання та в судовому засідання доведено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 185 КК України, які належать до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що підозра достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копією повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; копіями протоколів про допит свідків; копіями проведених слідчих експериментів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик, незаконно впливати на свідків, підтверджується тим, що підозрюваний, будучі знайомим зі свідками, може шляхом вмовлянь, погроз чинити вплив на свідків, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, слідчим та прокурором необґрунтовані та наразі нічим не підтверджені.

Щодо доводів підозрюваного та його адвоката про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного, про те що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні дітей, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, але ж підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з урахуванням особи підозрюваного, суд вважає за можливе визначити підозрюваному відповідний розмір застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, слідчий суддя виходить із наступного.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити. Тому, слідчий суддя враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, який має на утриманні неповнолітніх дітей, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 120 (ста двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 322 080 (триста двадцять дві тисячі вісімдесят) грн. 00 коп., що відповідає межі застави, встановленій п.2 ч.5 ст.182 КПК України з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється. Окрім того, у разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) по 11 серпня 2023 року включно.

Встановити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 120 (ста двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 322 080 (триста двадцять дві тисячі вісімдесят) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_6 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 11.08.2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1