Справа № 365/521/23
Номер провадження: 1-кп/365/49/23
В И Р О К

Іменем України

26 вересня 2023 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження № 0002115 від 23.06.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Соледар Бахматського району Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, який не працює, одруженого, дітей не має, який раніше неодноразово судимий, а саме: 24.11.2004 вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з випробувальним строком на 1 рік; 08.02.2005 вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 104, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки; 19.07.2005 вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 16.11.2006 вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 16.03.2010 вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 05.03.2013 вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 24.02.2017 вироком Ленінського районного суду м. Харкова в Харківської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 4 місяця з відбуттям покарання у закладі кримінально виконавчої системи України; 31.08.2017 вироком Дружківського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, 05.07.2018 вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі, 04.09.2018 вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1, 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України за таких обставин.

Так, 23.06.2023 о 14 год. 03 хв. екіпаж сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, в складі поліцейських СРПП ВПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували на службі у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, на службовому автомобілі марки «Рено Дастер», д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, прибув на виклик категорії «домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_1 , за телефонним зверненням на спецлінію «102» громадянина ОСОБА_4 про те, що його дружина ОСОБА_7 вчиняє домашнє насильство. Під час спілкування з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 працівниками поліції було виявлено ознаки перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, на що вказував різкий запах алкоголю з порожнини його рота та порушення координації руху. Також, працівниками поліції було встановлено ознаки вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_7 . У зв`язку з цим, працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було прийнято рішення про складання стосовно ОСОБА_4 протоколу про адміністративні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 23.06.2023 приблизно о 14 год. 50 хв. у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на погрозу насильством щодо поліцейського СРПП ВПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Після цього, перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що працівники поліції виконують свої службові обов`язки з фіксації вчиненого ним адміністративного правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на погрозу насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, виявляючи явну неповагу до працівників правоохоронних органів, виразив погрози насильством поліцейському СРПП ВПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Крім цього, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за таких обставин.

Так, 23.06.2023 о 14 год. 03 хв. екіпаж сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, в складі поліцейських СРПП ВПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували на службі у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, на службовому автомобілі марки «Рено Дастер», д.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні, прибув на виклик категорії «домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_1 , за телефонним зверненням на спецлінію «102» громадянина ОСОБА_4 про те, що його дружина ОСОБА_7 вчиняє домашнє насильство. Під час спілкування з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 працівниками поліції було виявлено ознаки перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, на що вказував різкий запах алкоголю з порожнини його рота та порушення координації руху. Також, працівниками поліції було встановлено ознаки вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_7 . У зв`язку з цим, працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було прийнято рішення про складання стосовно ОСОБА_4 протоколу про адміністративні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 23.06.2023 приблизно о 14 год. 50 хв. у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень поліцейському СРПП ВПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Після цього, перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що працівники поліції виконують свої службові обов`язки з фіксації вчиненого ним адміністративного правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, виявляючи явну неповагу до працівників правоохоронних органів, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого плеча ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця із ділянкою зсаднення по передньо-зовнішній поверхні у верхній третині лівого плеча. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 35 від 24.06.2023, вказані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи та у протоколі допиту потерпілого від 23.06.2023, утворились одномоментно від дії тупого предмету та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених в обвинувальному акті, та пояснив, що 23.06.2023, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викликав поліцію через те, що дружина забрала телефон. Того ж дня, до місця його проживання по АДРЕСА_1 приблизно о 14 год. приїхав наряд поліції, а саме, працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які були у форменому одязі, з бронежилетами, касками, спецзасобами, на автомобілі «Рено». Вони почали з`ясовувати обставини виклику, що йому не сподобалось. Усвідомлюючи, що це були працівники поліції, він почав погрожувати насильством ОСОБА_6 та його сім`ї, висловлювався нецензурними словами, лаявся. Поліцейські хотіли його вгомонити, ніхто не міг з ним нічого зробити. Пам`ятає, що, будучи в стані алкогольного сп`яніння, він наніс удар кулаком правої руки в плече ОСОБА_5 , внаслідок чого утворився синець. Потім на нього наділи кайданки. Він погано все пам`ятає, оскільки в той день був п`яний, випив 3 л пива та 1 банку REV 8%. Також визнає той факт, що в його сім`ї часто виникають конфлікти і він інколи може вдарити дружину. Щиро кається, просив вибачення у потерпілих після підготовчого засідання та під час судового розгляду. Висновки для себе зробив. Вину свою визнає повністю. Крім того, зазначив, що його дружина потребує операції, вона має двох дітей на утриманні, у зв`язку з чим просить призначити йому покарання з випробуванням, обіцяє не порушувати закон, буде відмічатись в органах пробації. Має намір зробити ремонт у будинку по вул. Садова в смт Згурівка і переїхати до нього з сім`єю, оскільки через велику заборгованість за електроенергію, їх виселяють із будинку по АДРЕСА_1 . Хоче влаштуватись на роботу і забезпечувати свою сім`ю.

Учасники судового розгляду не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт вчинення ним погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також факт умисного заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, не заперечує. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

За таких обставин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених правопорушень (злочинів), добровільності та істинності його позиції.

Докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом не досліджувались.

Враховуючи покази обвинуваченого, беручи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а також умисного заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків доведена в повному обсязі «поза розумним сумнівом».

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1, 2 ст. 345 КК України.

Покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне: відповідно до ст. 12 КК України вчинені ОСОБА_4 злочини відносяться до категорії нетяжких злочинів; фактичні обставини справи; характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів; дані про особу обвинуваченого, який: не є депутатом будь-якого рівня; на військовому обліку не перебуває; працездатний, непрацевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, інколи в сім`ї виникають конфлікти; на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; має постійне місце проживання без реєстрації; одружений; свою вину визнав повністю; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; обставини, які обтяжують покарання - рецидив злочинів, вчинення кримінальних правопорушень особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння; протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (04.09.2022 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП, 25.10.2022 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 14.07.2023 за ч. 2 ст. 178 КУпАП, 23.06.2023 за ст. 185 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 02.01.2023 за ст. 183 КУпАП, 30.12.2022 за ч. 1 ст. 127 КУпАП, 24.12.2022 за ст. 183 КУпАП); який є осудним; раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2018 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України йому призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України. 18 грудня 2020 року звільнений із Старобабанівської виправної колонії № 92 Черкаської області у зв`язку з відбуттям строку покарання.

Згідно з досудовою доповіддю, складеною Броварським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (в тому числі окремих осіб).

В судовому засіданні при дослідженні доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, передбаченого ст. 75 КК України, не встановлено, як і підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69 КК України, оскільки останній систематично, починаючи з 2004 року вчиняє умисні злочини, а також будучи притягнутим до кримінальної відповідальності та засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі і до покарання у виді позбавлення волі, не припинив свою протиправну поведінку, продовжив вчиняти злочини. Крім того, ОСОБА_4 систематично вчиняє умисні адміністративні правопорушення.

Також, суд враховує позиції учасників кримінального провадження.

Зокрема, думку прокурора, який зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1, 2 ст. 345 КК України, доведена повністю та просив призначити покарання у виді обмеження волі, речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Потерпілі погодились із думкою прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив призначити покарання без позбавлення волі із застосуванням іспитового строку.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 : за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ухвали Згурівського районного суду Київської області від 22.08.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 21 жовтня 2023 року з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язку прибувати до суду за першою вимогою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 65-67, 70-71, ч. 1, 2 ст. 345 КК України, ст. 100, 349, 373, 374, 375, 376, 392-393 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , залишити до набрання вироком суду законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази:

-компакт-диск марки «VIDEX» DVD-R формату з написом на його поверхні «Відеозапис боді-камери старшого сержанта поліції ОСОБА_6 від 23.06.2023», який приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0002609, залишити при матеріалах кримінального провадження;

-компакт-диск марки «VIDEX» DVD-R формату з написом на його поверхні «Відеозапис боді-камери старшого сержанта поліції ОСОБА_6 від 23.06.2023», який приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0002115, залишити при матеріалах кримінального провадження;

-компакт-диск марки «VIDEX» СD-R формату з написом на його поверхні «Фрагмент відеозапису боді-камери з назвою «0000000__0033» від 23.06.2023», який приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0002115, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Згурівський районний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1