Провадження № 274/588/23
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/526/23

І м е н е м У к р а ї н и

04.09.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/588/23 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великі Коровинці Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2007, 2012, 2019 р.н., на час подій старшого радіотелефоніста самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 5 ст. 407 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого радіотелефоніста другого самохідного артилерійського взводу четвертої самохідної артилерійської батареї другого самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог статтей 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану 01 листопада 2022 року близько 12 год. 00 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 15 год. 00 хв. 05 грудня 2022 року, коли прибув у військову частину НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Окрім цього, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, який відповідно до наказу № 320 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді старшого радіотелефоніста другого самохідного артилерійського взводу четвертої самохідної артилерійської батареї другого самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог статтей 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, повторно 06 грудня 2022 року близько 08 год. 30 хв. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 23 січня 2023 року, коли прибув в другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Житомирі ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що по вул. Перемоги, 54 у м. Житомирі, чим закінчив вчинення злочину.

Разом з цим з 15 год. 20 хв. 12.12.2022 до 07 год. 00 хв. 13.01.2023 включно ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Чуднівська лікарня», що по вул. Житомирській, 15 у м. Чуднові Житомирської області, що є поважною причиною відсутності на військовій службі.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та показав, що у перший же день повномасштабного вторгнення він добровільно мобілізувався на військову службу, яку проходив у військовій частину НОМЕР_1 . 22 числа їх вивели з Часового Яру і з місяць вони мели листя у частині. 01.11.22 він дійсно без дозволу командування залишив частину і проводив час вдома, допомагаючи жінці по господарству. 05.12.22 добровільно прибув у частину, на вечір була тривога і їх розігнали по домівках. Знову без дозволу командування був поза частиною, деякий час лікувався у Чуднівській лікарні. 23.01.23 прибув до ДБР. Розуміє, що «накосячив». Не бажає розповідати про відносини з командуванням, має бажання і далі проходи службу, захищати Батьківщину, але не у 26 бригаді.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

даними копій службової характеристики військової частини НОМЕР_1 та військового квитка серії НОМЕР_3 , згідно з якими молодший сержант ОСОБА_3 станом на час подій обіймав посаду старшого радіотелефоніста самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини.

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, оцінивши докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільні залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинені в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення злочину особою повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 5 статті 12 КК України злочини, передбачені ч. 5 ст. 407 КК України, є тяжкими злочинами.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем служби характеризувався посередньо ще наприкінці червня 2022 року неодноразово заохочувався за сумлінне виконання службових обов`язків, вагомий внесок в підтримання бойової готовності, високі показники з бойової підготовки, у подальшому почав притягуватися до дисциплінарної відповідальності, у тому числі за перебування у стані алкогольного сп`яніння, проживає з дружиною і трьома неповнолітніми дітьми, за місцем проживання характеризується позитивно.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки та санкцію кримінального закону, суд призначає покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений після скоєння злочинних дій самостійно добровільно з`явився до правоохоронних органів, беручи до уваги особу обвинуваченого, який не є суспільно небезпечним, вину визнав повністю, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, суд не вважає, що призначення покарання з реальним його відбуванням сприятиме досягненню мети покарання і тому з врахуванням запропонованої міри покарання відповідно до ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням (суд не застосовує положення ст. 75 КК України в ред. від 13.12.22, оскільки ця редакція погіршує становище особи, яка вчинила злочин до її прийняття, а відтак відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не має зворотної дії у часі). На думку суду саме призначене покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у провадженні не подано, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, клопотань про обрання такого заходу не надійшло, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України (в ред. від 12.02.15) , та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи/служби.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1