Справа № 372/1925/23
Провадження 1-кс-1104/23
ухвала

Іменем України

11 вересня 2023 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання Старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000048 від 09.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000048 від 09.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, яке обґрунтовує тим, що сектором дізнання Обухівського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 за ч. 1 ст. 358 КК України КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Обухівської окружної прокуратури Київської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що 08.03.2023 на адресу Обухівської окружної прокуратури надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що під час слухання цивільної справи в суді ОСОБА_5 надала суду підроблені документи, а саме довідку ОСББ «Солнєчний луч» від 07.12.2021 та ОСББ «Чисті Сосни» від 08.12.2021 №313.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за своєю діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 113 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження має бути виконана без виправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.

Приписами ч. 2 ст. 219 КПК України охоплюються лише строки досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо нетяжких, тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, проте вони не містять прямої норми щодо строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо проступків.

Відповідно до рішення Верховного Суду № 204/1781/21 від 04.05.2022 та 678/826/21 від 07.07.2022, строк досудового розслідування у кримінальних проступках не може бути необмежений та перевищувати строк досудового розслідування для нетяжких злочинів, який встановлений у п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК України.

Суд також вказав, що така позиція узгоджується з практикою ЄСПЛ, а саме у рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Враховуючи викладене, у кримінальних провадженнях, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після 24.02.2022, до дня повідомлення особі про підозру застосовуються загальні норми обчислення строків досудового розслідування, визначені у ст. 219 КПК України, за наявності відповідних підстав цей строк підлягає продовженню у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, під час яких стало відомо наступне:

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 , пояснив, що йому стало відомо, що Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_5 щодо визнання спільного проживання та поділу його майна. В подальшому адвокат ОСОБА_4 ознайомився з позовом та скинув ОСОБА_4 копії матеріалів позову, серед яких були дві довідки з ОСББ про те, що ОСОБА_4 нібито спільно мешкав з ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_6 за двома адресами, а саме у кв. АДРЕСА_1 у період часу з травня 2014 року по грудень 2018 року та у кв. АДРЕСА_2 у період часу з січня 2014 року по серпень 2017 року.

ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_5 та її чоловіка він знає з 2012 року, проте ОСОБА_4 ніколи не мешкав з ОСОБА_5 та її сином, тільки іноді приходив до неї в гості. Свідок ОСОБА_4 дійсно мешкав з листопада 2014 року по серпень 2017 року у кв. АДРЕСА_2 , яка належить його другу ОСОБА_7 , проте у вказаній квартирі він мешкав самостійно. ОСОБА_5 декілька разів приїжджала до ОСОБА_4 в гості, у них були дружні та іноді інтимні відносини, які тривали з кінця 2014 року по 2016 рік, але зустрічі були епізодичними. ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_5 також мешкала у кв. АДРЕСА_2 , проте в інший період часу, а саме з кінця 2013 року до травня 2014 року.

Також ОСОБА_4 пояснив, що з травня 2014 року ОСОБА_5 розпочала мешкати у своїй квартирі АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 пояснив, що він ніколи не мешкав з нею та її сином за адресою кв. АДРЕСА_1 , але іноді приїжджав до неї в гості. Крім того, наприкінці жовтня 2017 року ОСОБА_4 розпочав відносини з його теперішньою дружиною ОСОБА_8 , з якою розпочав мешкати разом з січня 2018 року за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, ОСОБА_4 не міг мешкати з ОСОБА_5 до грудня 2018 року у кв. АДРЕСА_1 , тому що в той час він проживав зі своєю майбутньою дружиною у с. Ходосівка Київської області.

Крім того, ОСОБА_4 з 2011 року по травень 2014 року був прокурором Коропського району Чернігівської області та постійно мешкав у м. Короп. В подальшому 28.05.2014 його призначено заступником прокурора міста Чернігова, де він працював до 13.11.2014. В той період часу ОСОБА_4 мешкав у АДРЕСА_4 . Вказана інформація повністю підтверджується наданими з боку ОСОБА_4 наказами про призначення останнього на вищевказані посади.

Свідок ОСОБА_4 на підтвердження вищевказаної інформації надав копію ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.01.2023 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття загального позовного провадження у цивільній справі №372/2920/22 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Покази ОСОБА_4 повністю підтверджують допитані свідки, а саме дружина ОСОБА_9 , яка підтвердила, що з жовтня 2017 року розпочала відносини з ОСОБА_4 . В січні 2018 року ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розпочали мешкати разом за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, ОСОБА_4 не міг мешкати з ОСОБА_5 до грудня 2018 року у кв. АДРЕСА_1 , тому що в той час він проживав зі свідком ОСОБА_8 у с. Ходосівка Київської області.

Допитаний свідок ОСОБА_10 також підтвердив факт проживання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , з 2017 року.

Допитана у якості свідка ОСОБА_11 , яка будучі головою ОСББ «Чисті сосни» видала довідку, згідно з якою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та її син нібито мешкали разом у кв. АДРЕСА_2 у період часу з січня 2014 року по серпень 2017 року, пояснила наступне.

08.12.2021 громадянка ОСОБА_5 прийшла до кабінету ОСОБА_11 , який знаходиться між 2 та 3 під`їздом по АДРЕСА_5 та написала заяву, що просить надати довідку про підтвердження її місця проживання, а також надала копію свого паспорта. В своїй заяві ОСОБА_5 зазначила, що вказана довідка повинна підтвердити факт спільного проживання з ОСОБА_6 , 2005р.н. та ОСОБА_4 , 1984р.н. у період часу з січня 2014 по серпень 2017 року за адресою кв. АДРЕСА_2 . Свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_5 не повідомляла її з якою метою їй необхідна ця довідка та як в подальшому вона буде її використовувати.

ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_5 , що для отримання відповідної довідки необхідно скласти Акт обстеження, який повинні підписати 3 сусідів, які по суті і підтверджують факт проживання за відповідною адресою її та осіб, яких ОСОБА_5 зазначила у своїй заяві.

08.12.2021 було складено Акт обстеження, який був підписаний комісією у складі ОСОБА_11 , як голови правління та 3 сусідами, які мешкали у вказаному будинку, а саме ОСОБА_12 (квартира АДРЕСА_6 ), ОСОБА_13 (квартира АДРЕСА_7 ), ОСОБА_14 (квартира АДРЕСА_8 ). Вищевказані сусіди своїми підписами підтвердили факт проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за вищевказаною адресою у період часу з січня 2014 по серпень 2017 року включно. Сусіди, які постави підписи в Акті обстеження візуально знайомі ОСОБА_11 , вони мешкали за вищевказаними квартирами у будинку АДРЕСА_5 , проти підписи вказані сусіди ставили без її присутності.

В подальшому на підставі вказаного Акту обстеження від 08.12.2021 ОСОБА_11 видала довідку №383 від 08.12.2021, в якій зазначила, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дійсно мешкають за адресою: АДРЕСА_9 згідно Акту обстеження.

Крім того, ОСББ «Чисті сосни» надало оригінал Акту обстеження №65 від 08.12.2021 для долучення до матеріалів кримінального провадження, а також заяву ОСОБА_5 та копію її паспорта.

Допитана у якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що у грудні 2021 року до її квартири постукала невідома жінка, яку вона бачила вперше. Ця жінка пояснила, що їй потрібно підтвердити факт її проживання у кв. АДРЕСА_10 і попросила підписати відповідний акт. Про необхідність підтвердити факт мешкання разом з нею дитини та чоловіка вона взагалі не зазначала. Крім того, остання не повідомляла про який період часу йде мова, тобто ОСОБА_13 зрозуміла, що жінка підтверджує факт свого проживання станом на грудень 2021 року. ОСОБА_13 погодилась підписати той акт, тому що рахувала, що ця жінка дійсно мешкає у тій квартирі, просто вона її не зустрічала. Коли ОСОБА_13 підписувала акт, вона не запам`ятала чи були там вже підписи інших сусідів та чи зазначалось там про її спільне проживання з ОСОБА_4 та сином ОСОБА_6 з січня 2014 року по серпень 2017 року включно, вказаний акт ОСОБА_13 взагалі не читала, бігло глянула та поставила підпис. Даний акт ОСОБА_13 підписувала біля дверей до своєї квартири, у кв. АДРЕСА_10 вона ніколи не заходила та її не обстежувала. ОСОБА_13 зазначила, що не знає власників кв. АДРЕСА_10 та тих хто проживав у цій квартирі з 2014 по теперішній час.

Аналогічні покази надала свідок ОСОБА_12 , підпис якої також стоїть у вищевказаному Акті обстеження №65 від 08.12.2021.

Допитана у якості свідка ОСОБА_15 пояснила, що приблизно наприкінці 2014 року познайомилась з ОСОБА_4 . На той час ОСОБА_15 мешкала у АДРЕСА_11 . ОСОБА_4 був її сусідом, він мешкав на 3 поверсі вказаного будинку у кв. АДРЕСА_10 , а ОСОБА_15 на 9 поверсі вказаного будинку. В той час між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 розпочались відносини і ОСОБА_15 часто бувала у нього вдома. ОСОБА_4 мешкав один, постійно працював та приїзжав додому ввечері, а вранці їхав на роботу. ОСОБА_4 мешкав за вказаною адресою десь до серпня 2017 року. В подальшому у 2020 році квартиру в якій мешкав ОСОБА_4 винаймала мама ОСОБА_15 .

Факт самостійного мешкання ОСОБА_4 у кв. АДРЕСА_2 також підтвердив свідок ОСОБА_16 , який мешкав у цьому будинку у кв. АДРЕСА_12 та підтримував дружні стосунки з останнім.

Крім того, допитана у якості свідка ОСОБА_17 , яка мешкала з 2014 року у будинку АДРЕСА_5 та працювала консьєржем у будинку, також надала покази, що ОСОБА_4 самостійно мешкав з листопада 2014 року по 2017 рік у кв. АДРЕСА_2 та у той час зустрічався с ОСОБА_15 . Свідок ОСОБА_17 часто бачила ОСОБА_4 з ОСОБА_15 , коли останні гуляли разом біля вказаного будинку.

Допитана у якості свідка ОСОБА_18 пояснила, що працює у сім`ї ОСОБА_19 протягом 13 років, у якості хатньої робітниці. Так, починаючи з восени 2014 року остання раз на тиждень прибирала кв. АДРЕСА_2 , де в той час мешкав ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_18 підтвердила, що ОСОБА_4 мешкав у вказаній квартирі самостійно, речей жінки чи дитини ОСОБА_18 ніколи не бачила у квартирі. В подальшому, коли ОСОБА_4 у 2017 році переїхав до АДРЕСА_3 зі своєю дружиною ОСОБА_8 , остання продовжила працювати хатньою робітницею вже за вказаною адресою до 2022 року.

Допитаний, у якості свідка ОСОБА_20 , пояснив, що з квітня 2014 року працював водієм ОСОБА_21 , яка є матерію ОСОБА_4 та з восени 2014 року часто приїжджав до ОСОБА_4 у кв. АДРЕСА_2 , привозив останньому їжу, яку передавала його мати, кормив кішку поки останній був на роботі, мав ключі від вказаної квартири та підтвердив факт самостійного проживання в ній ОСОБА_4 . В кінці 2017 року свідок ОСОБА_20 допомагав ОСОБА_4 з переїздом до АДРЕСА_3 , де останній розпочав мешкати.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено, що свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поставили свої підписи у акті обстеження №65 від 08.12.2021, без обстеження вищевказаної квартири та без перевірки факту проживання у вказаній квартирі ОСОБА_5 з ОСОБА_4 . В подальшому, керуючись вказаним актом обстеження квартири АДРЕСА_2 , якій містить недостовірні відомості щодо спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_11 внесла недостовірні відомості у довідку ОСББ «Чисті Сосни» від 08.12.2021 №313, яку в подальшому ОСОБА_5 використала у якості доказу спільного проживання з ОСОБА_4 при подачі позовної заяви до суду з метою поділу майна ОСОБА_4 , незважаючи на той факт, що ОСОБА_5 взагалі ніколи не проживала спільно з ОСОБА_4 , що в свою чергу підтверджують допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 .

Разом з тим, у якості доказу спільного проживання з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 також надала до суду разом з позовною заявою довідку ОСББ «Солнєчний луч» від 07.12.2021, яка була видана головою ОСББ «Солнєчний Луч» ОСОБА_22 . Вказана довідка нібито підтверджує факт спільного проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та її сина у кв. АДРЕСА_1 у період часу з травня 2014 року по грудень 2018 року, проте враховуючи те, що інформація у вказаній довідки спростовується показами вищевказаних свідків, зрозуміло що вказана довідка також містить недостовірну інформацію.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування, обсяг всіх слідчих дії для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення не виконано, не проведено почеркознавчу експертизу для встановлення особи, яка склала акт обстеження №65 від 08.12.2021, на підставі якого була видана довідка з ОСББ про те, що ОСОБА_4 нібито спільно мешкав з ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_6 у кв. АДРЕСА_2 у період часу з січня 2014 року по серпень 2017 року, не допитано свідків якім можуть бути відомі обставини справи, не вилучено оригінали довідок ОСББ «Солнєчний луч» від 07.12.2021 та ОСББ «Чисті Сосни» від 08.12.2021 №313.

Для проведення та завершення зазначених слідчих дій необхідний строк не менше шести місяців, а тому існує обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування до шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

На підставі викладеного, внаслідок складності вказаного кримінального провадження та беручи до уваги, що проведення слідчих та процесуальних дій потребують додаткового часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а також те, що вказані дії не могли бути проведені та завершені раніше з об`єктивних причин, просить клопотання задовольнити.

Дізнавач СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в клопотанні просила розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1 - 3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

З поданого клопотання вбачається, що 09.03.2023 року дізнавачем СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Сектором дізнання Обухівського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до рішення Верховного Суду № 204/1781/21 від 04.05.2022 та 678/826/21 від 07.07.2022, строк досудового розслідування у кримінальних проступках не може бути необмежений та перевищувати строк досудового розслідування для нетяжких злочинів, який встановлений у п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК України, а саме дванадцять місяців.

Згідно ст. 295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

У клопотанні про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру зазначаються: 1) найменування (номер) кримінального провадження; 2) всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведені підчас кримінального провадження; 3) обставини,що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше; 4) строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій; 5) інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання. При цьому слідчий, прокурор зобов`язані зазначити у відповідному клопотанні найкоротший строк, достатній для потреб досудового розслідування.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування якщо даний строк ще не сплив. Про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування слідчим суддею постановляється вмотивована ухвала.

У разі відмови слідчим суддею у продовженні строку досудового розслідування прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, зобов`язаний протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених частиною другою статті 283 цього Кодексу.

У даній справі 09.03.2023 року дізнавачем СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, відповідно 12 місяців ще не минуло.

З огляду на що слідчий суддя вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню так як станом на день звернення дізнавачем до суду строк досудового розслідування не закінчився.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання Старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000048 від 09.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 219, 294, 295-1, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1