Справа № 346/2723/23
Провадження № 1-кп/346/502/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/502/23, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09.05.2023 року за № 0000451 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, на утриманні нікого не має, судимого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.11.2016 року за ч 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 21.05.2019 року згідно з ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.05.2019 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк 3 місяці 8 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, своєї сестри, потерпілої ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості її життя.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений, в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї сестри ОСОБА_4 .

Згідно з постановами Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2023 року та 08.03.2023 року обвинуваченого за вчинення домашнього насильства, а саме психологічного насильства щодо його сестри ОСОБА_4 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню.

Однак, обвинувачений на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив умисний злочин проти життя та здоров`особи.

Так, 26.04.2023 року близько 17:00 год. обвинувачений, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з потерпілою ОСОБА_4 , на побутовому грунті розпочав з останньою словесний конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують її честь і гідність, залякуванні, погрозах фізичною розправою, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілою, що призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдало шкоди її психічному здоров`ю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною, пояснив, що 26.04.2023 року він, будучи на підпитку, дещо сказав потерпілій і між ними розпочався конфлікт, під час якого він ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, що мало місце після притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно, запевнив, зокрема, потерпілу, що в майбутньому подібного не повториться, оскільки після вказаного випадку конфліктів з потерпілою у нього не має.

Потерпіла в судовому засіданні від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України відмовилася, зазначивши, що обвинувачений є її рідним братом. Із запропонованим прокурором порядком та обсягом дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України погодилася, а також із запропонованим прокурором видом та розміром покарання обвинуваченому, претензій до останнього вона не має, просить його суворо не карати, оскільки з квітня 2023 року обвинувачений більше не вчиняє щодо неї домашнього насильства.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, своєї сестри, потерпілої ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості її життя.

Прокурор просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та призначити покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 180 годин.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Суд враховує особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 25-26), на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває (а.п. 19), однак, перебуває на такому обліку в наркологічному кабінеті (а.п. 18), за місцем проживання характеризується із задовільної сторони (а.п. 20), думку потерпілої щодо несуворості покарання обвинуваченого, а також його відношення до вчиненого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ст.126-1 КК України, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а саме у виді громадських робіт, оскільки необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень буде саме такий вид покарання.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1