справа № 399/557/21
провадження № 1-кп/399/13/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001024 від 09.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Поліське, Поліського району, Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, фактично проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 22.12.2005 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнився 06.10.2009 року умовно достроково з не відбутим строком 1 рік 2 місяці 25 днів на підставі постанови Могілев Подільського районного суду Вінницької області від 28.09.2009 року; 2) 27.12.2010 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі, звільнився 31.05.2012 року умовно достроково з не відбутим строком 27 днів на підставі постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда; 3) 31.07.2013 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнився 17.03.2016 року умовно-достроково з не відбутим строком 10 місяців 20 днів на підставі Олександрійського міського суду Кіровоградської області; 4) 27.12.2016 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 та ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; 5) 13.06.2017 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців, звільнився 18.05.2020 року по відбуттю строку покарання; 6) 28.12.2020 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців; 7) 28.01.2021 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до обмеження волі на строк 2 роки 8 місяців; 8) 13.02.2023 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70, ст. ст. 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 9) 17.03.2023 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців,судимості не зняті та непогашені у встановленому законом порядку, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,-

встановив:

ОСОБА_3 вчинив корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин. 30.07.2021 року приблизно о 13:00 год. ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_6 , де за усною домовленістю із останньою працював по найму. Перебуваючи на території двору вказаного домоволодіння ОСОБА_3 побачив належну ОСОБА_6 стальну драбину, яка знаходилася біля стіни будівлі літньої кухні вказаного домоволодіння, і у нього виник умисел на крадіжку зазначеної драбини. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , ОСОБА_3 скориставшись відсутністю господаря домоволодіння у дворі та пересвідчившись, що його дії нікому не помітні, повторно таємно викрав належу ОСОБА_6 стальну драбину вартістю з урахуванням зносу 1517,79 грн., після чого з викраденим зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно таємно викрав чуже майно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В інкримінованому кримінальному правопорушенні обвинувачений вину визнав повністю, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення не оспорював, а тому на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів характеризуючих його особу, досліженням висновку експерта. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, які викладені в обвинувальному акті, надавши показання про те, що влітку 2021 року зайшов на територію двору потерпілої зі сторони городу, де працював. Взяв металеву драбину та таким чином і вийшов з двору, тобто через город. Драбину здав на металобрухт, гроші витратив на власні потреби - придбання продуктів харчування. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що у майбутньому не буде вчиняти подібних дій, бажає стати на шлях виправлення.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, заздалегідь подала заяву про розгля провадження у її відсутність.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, які у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обвинувачений визнав та з якими погодився в повному об`ємі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, оскільки повторно таємно викрав чуже майно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Нормами ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до нетяжкого злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, до затримання не був працевлаштований, неодружений, не маючий на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, перебуває на обліку лікаря нарколога, з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. За місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильний до крадіжок чужого майна.

Відповідно до досудової доповіді щодо обвинуваченого орган пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

Тому, враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи конкретні обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, враховуючи тяжкість злочину, який є не тяжким, повторність, що свідчить про стійке небажання виправитись, враховуючи особу винного, визнання обвинуваченим вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч.2 ст. 50 КК України є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

В ході судового розгляду кримінального провадження судом встановлено, що 17.03.2023 року ОСОБА_3 засуджений вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70, КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 13.02.2023 року. Вирок набрав законної сили 18.04.2023 року.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання застосувати ч.4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи застосування до обвинуваченого реального покарання, його особу та те, що у період з 28.04.2022 року по 09.11.2022 рік обвинувачений був оголошений в розшук, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Кропивницька виправна колонія - 6" до набрання вироком законної сили, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 10.07.2023 року, взявши ОСОБА_3 під варту в залі суду негайно.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2023 року остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 9 (дев`ять ) місяців.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Кропивницька виправна колонія - 6" до набрання вироком законної сили, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 10.07.2023 року, взявши ОСОБА_3 під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання рахувати з 13.02.2023 року.

Цивільний позов у справі не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування, не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення та направити до ДУ «Кропивницька виравна колонія - 6» для виконання. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1