Справа № 504/1732/23
Номер провадження 1-кп/504/585/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в смт. Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження № 0000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райлянка Татарбунарського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.02.2023 Комінтернівським районним судом Одеської області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2023, приблизно о 02:44 год., ОСОБА_2 , перебував по вулиці Перемоги в с. Першотравневе Одеського району Одеської області, де в нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до підсобного приміщення, яке розташовано на території приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому зареєстрована та проживає ОСОБА_3 та яке на праві власності належить її померлій бабусі ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний, протиправний характер та ігноруючи вказану обставину, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власниці чи іншого законного користувача вищевказаного домоволодіння, у порушення права ОСОБА_3 на недоторканість іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, ОСОБА_2 , підійшовши до паркану та скориставшись відсутністю власниці та інших осіб поблизу, відсунув здвижку паркану, тим самим незаконно проник на її територію.

Після чого, ОСОБА_2 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на незаконне проникнення до іншого володіння особи, підійшов до підсобного приміщення, відкривши вхідні двері незаконно проник до підсобного приміщення, розташованого на території приватного домоволодіння АДРЕСА_2 .

Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 , що був представлений захисником - адвокатом ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені в результаті досудового розслідування обставини, надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності. Викладене підтверджується заявою обвинуваченого ОСОБА_2 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні від 01.05.2023.

Потерпіла ОСОБА_3 своєю заявою від 01.05.2023, не заперечувала проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному провадженні.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області, відповідно до ч.1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ст.381 КПК України.

Оцінюючи встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 в скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (кримінального проступку), особу винуватого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд, на підставі встановлених обставин вважає необхідним та достатнім обрати ОСОБА_2 міру покарання у виді обмеження волі, оскільки обвинувачений будучи судимим 23.02.2023 за вчинення аналогічного кримінального правопорушення висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, скоїв нове правопорушення, чим не виправдав довіру суду до себе, у зв`язку з чим, виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції його від суспільства.

При призначенні остаточного покарання, суд відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.202 року (справа № 766/39/17) застосовує правила ч. 1 ст. 71 КК України.

Так, згідно висновків, щодо застосування норм права, викладених у вищезазначеній постанові, при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Аналогічний припис містить пункт 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно положень якого за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був засуджений вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.02.2023 за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням положень ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок суду засуджений отримав 13.03.2023 року та йому було відомо про умови звільнення його від покарання з випробуванням.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, оскільки даним проступком не завдано майнової шкоди потерпілій ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до положень ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань, призначених за даним вироком і за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.02.2023, визначити остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з дня фактичного затримання.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1