Справа № 175/3860/23
Провадження № 1-кс/175/669/23
Ухвала

Іменем України

08 серпня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 (в залі суду),

захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002595 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луцьк Волинської області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

встановив:

Місцем розташування Територіального управління Державного бюро розслідувань, є Донецька область, місто Краматорськ, вул. Героїв України, 21, що відноситься до територіальною юрисдикції Краматорського міського суду Донецької області.

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя № 747/0/15-23 від 25.07.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області», з 7 серпня 2023 року територіальна підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області змінена шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

08.08.2023 року до Дніпропетровського районного суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

Згідно з Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 08.08.2023 року, це клопотання розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 . Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, а саме: він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період і проходячи її на посаді стрільця-номера обслуги 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, приблизно о 10.00 годині 07 серпня 2023 року, перебуваючи на території тимчасового розташування запасного командного пункту НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригади військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , отримавши законний наказ свого прямого начальника заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 , виданого на підставі командира 1 аемб НОМЕР_2 оаембр № 6626/5р КСП - ЯМПІЛЬ від 07.08.2023 року, про необхідність за сигналом «ОХОТА-777» здійснити переміщення за маршрутом КРАМАТОРСЬКЯМПІЛЬ і до 12.30 години 07.08.2023 року зосередитись в районі ксп 2 аемр. У подальшому виконувати задачі у складі штатного підрозділу. 2 аеромобільна рота зосереджена в ЯМПОЛІ ( НОМЕР_3 ), діє в складі 1 аеромобільного батальйону з задачею загальновійськовий резерв командира НОМЕР_4 одшбр в готовності до виконання раптово-виникаючих завдань в смузі оборони 95 одшбр та 42 омбр, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність і боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002595, правова кваліфікація правопорушення ч.4 ст.402 КК України.

У діях ОСОБА_9 убачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, яке кваліфікується як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Підозра у вчиненні ОСОБА_10 зазначеного вище кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом про зняття технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису.

07 серпня 2023 року об 11.00 годині ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а 08.08.2023 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

У клопотанні старший слідчий, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання. Крім цього, звертає увагу на те, що не можна лишати поза увагою той факт, що підозрюваний як особа, яка тривалий час знаходилася в районі ведення бойових дій, значно краще, ніж пересічний українець, володіє інформацією щодо місць проходу на територію, тимчасово непідконтрольну органам державної влади України, і може використати дану інформацію для переховування на вказаній території. ОСОБА_7 має мотив і можливість внаслідок звання та посади в Збройних Силах України, а також наявних у нього навичок і знань, вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. На думку слідчого, в розрізі даного ризику слід окремо акцентувати увагу, що свідки даного кримінального правопорушення беруть участь у безпосередньому бойовому зіткненні, й суттєву роль у забезпеченні безпеки їх життів та здоров`я відіграє приховування від ворога інформації про їх місцезнаходження, якою внаслідок тривалого терміну служби в Збройних Силах України взагалі, та у військовій частині непокори зокрема, володіє підозрюваний.

ОСОБА_7 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців, може вжити заходів самостійно або через інших осіб до знищення документів, що мають значення для кримінального провадження, а також великої вірогідності того, що його дії можуть отримати своє продовження у вигляді вчинення злочинів, передбачених ст.409 та ст.408 КК України.

Вислухавши прокурора, який вважав необхідним задовольнити клопотання, думку захисника та підозрюваного, які не заперечували проти обрання запропонованого запобіжного заходу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За приписом ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені положеннями цієї статті.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За приписом ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405,407,408,429,437-442 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання, що подані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри та ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що уже само по собі, тим більше під час дії правового режиму воєнного стану, свідчить про існування зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 і 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, суд вважає доцільним обрати підозрюваному ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити його належну поведінку, а обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування такого запобіжного заходу, судом не встановлено.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, а також підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176178, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 376 ч.2 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002595 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), тобто з 07 серпня 2023 року до 05 жовтня 2023 року включно.

Копію ухвали після її проголошення негайно вручити прокурору, а у разі його відсутності при оголошенні повного тексту, направити засобами електронного зв`язку йому, підозрюваному і захиснику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1