Провадження № 11-кп/824/2036/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого та потерпілої на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Остер Чернігівської області, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Звільнено від основного та додаткового покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ч. 5 ст. 74, п.2 ч.1 ст. 49 КК України. Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у рахунок заподіяної моральної шкоди 5 000 тисяч гривень. Цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» залишено без розгляду. Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком, ОСОБА_7 02.11.2019 року, приблизно о 15 годині 45 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Ssang Yong Kyron», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по сухому, чистому асфальтобетонному дорожньому покриттю крайньої правої смуги руху проїзної частини вулиці Академіка Заболотного, яка розділена на чотири смуги для руху в одному напрямку, зі сторони вулиці Столичне шосе у напрямку Одеської площі у місті Києві, знаходячись неподалік АЗС «KLO», яка розташована по вулиці Академіка Заболотного, 15-Д у місті Києві, порушив вимоги пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, а саме - під час зміни напрямку руху та перестроювання, із крайньої правої смуги для руху у крайню ліву смугу для руху, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, та при здійсненні розвороту на вулицю Академіка Заболотного у напрямку Столичного шосе у місті Києві, не надав перевагу у русі попутному транспортному засобу - автомобілю «Ssang Yong Kyron», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався у крайній лівій смузі для руху по вулиці Академіка Заболотного, зі сторони Столичного шосе у місті Києві, внаслідок чого відбулось зіткнення з вказаним автомобілем. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Ssang Yong Kyron», номерний знак НОМЕР_2 - потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесне ушкодження середньої тяжкості - закриту травму грудної клітки у вигляді перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд кримінального провадження в Голосіївському районному суді м. Києва.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що суд не звернув уваги на ті обставини, що дані протоколів огляду місця ДТП від 02.11.2019 року та огляду місця події від 22.11.2019 року не підтверджують вину ОСОБА_7 , на висновки автотехнічного експертного дослідження та інші докази, які підтверджують, що у дорожньо-транспортній пригоді винен і водій іншого транспортного засобу, який значно перевищив допустиму швидкість руху, безпідставно взяв до уваги показання потерпілої, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є зацікавленими особами у силу сімейних відносин. Окрім того, за результатами допиту експерта виникла необхідність у проведенні судової автотехнічної експертизи, оскільки висновок експертного дослідження №12-1/614 від 06.03.2020 ґрунтується на вихідних даних викладених в постанові слідчого, а не на фактичних даних та обставинах, проте клопотання було відхилене.

Зазначає, що у разі дотримання водієм ОСОБА_10 вимог п. 12.9 б) ПДР (рух зі швидкістю не більше 40 км/год), останній мав можливість уникнути зіткнення, тому у дорожньо - транспортній події є і його вина.

Потерпіла ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить змінити вирок суду в частині цивільного позову та задовольнити його повністю, стягнувши з ПАТ «СК «Саламандра» на її користь матеріальну шкоду в розмірі витрат на придбання ліків 3044,00 грн, витрати на реабілітацію в розмірі 4000,00 грн, матеріальну шкоду у вигляді втраченого доходу у розмірі 13069,00 грн, моральну шкоду у розмірі 1005 грн. 65 коп., а також стягнути з ОСОБА_7 на її користь моральну шкоду в розмірі не 5 000 грн., як визначив суд першої інстанції, а 48994 грн.35 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно не розглянуто її позовних вимог, заявлених до ПрАТ «СК «Саламандра» та посилається на можливість розгляду своїх позовних вимог саме в кримінальному провадженні, оскільки нею на власний розсуд обрано один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Також посилається на несправедливо невелику суму задоволення моральної шкоди в порівнянні із стягненням суми штрафу та процесуальних витрат, які призначені обвинуваченому, з урахуванням понесених нею моральних страждань, душевного та фізичного болю, що їй довелось пережити.

Заслухавши доповідь судді, потерпілу та прокурора, які підтримали апеляційну скаргу потерпілої та заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги потерпілої та підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як пояснив при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_12 , він погодився із судовим рішенням про визнання себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки дійсно мав надати дорогу транспортному засобу, що рухалися у крайній лівій смузі руху, на яку він перестроювався, але вважає несправедливим судове рішення, яким не надана оцінка діям водія іншого автомобіля ОСОБА_10 , який безпосередньо перед ДТП значно перевищив допустиму швидкість і його дії також перебували у причинному зв`язку з наставшими наслідками.

Із змісту судового рішення випливає, що ОСОБА_12 визнаний винуватим у порушенні вимог п.п.10.1.10.4 ПДР , що спричинило зіткнення транспортних засобів та отримання потерпілою ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, тобто визнав доведеним висунуте обвинувачення.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого також концентрується увага на не надання судом першої інстанції належної уваги доказам винуватості водія іншого автомобіля ОСОБА_10 , який порушив вимоги п.12.9-б ПДР , майже удвічі перевищивши допустиму швидкість руху безпосередньо перед ДТП.

В силу вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення , і лише у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

З обвинувального акту випливає, що обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, висунуте лише ОСОБА_7 , воно полягає у порушенні ним вимог п.п.10.1,10.4 ПДР України, що заподіяло потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Доведеність висунутого обвинувачення суд обґрунтував доказами, які містяться у показаннях обвинуваченого, який не заперечив, що перестроюючись з правої смуги руху (перша) до крайньої лівої смуги руху (четверта) у область дверки його автомобіля в`їхав іншій автомобіль такої ж марки, який рухався по смузі руху,на яку він виїхав, показаннях потерпілої та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які підтвердили механізм дорожньо-транспортної події, зазначений обвинуваченим, протоколах огляду місця події від 02.11.2019 року та 22.01.2020 року , якими зафіксована дорожня обстановка під час та після виникнення ДТП, висновку судово-медичного експерта про характер та ступінь тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій, висновком судової автотехнічної експертизи, якою встановлена невідповідність дій обвинуваченого вимогам п.п..10.1,10.4 ПДР.

Висновок суду про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що дані протоколів огляду місця події не підтверджують винуватості ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки оцінці судом підлягали зібрані докази у їх сукупності, а вказані докази доказують наявність події кримінального правопорушення.

Також в апеляційній скарзі захисника не наведено доказів того, що показання потерпілої, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 є недопустимими доказами, які зібрані з порушенням кримінального процесуального закону чи внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Оскільки приписами кримінального процесуального закону передбачений обов`язок суду провести судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, то доводи апеляційної скарги про необхідність надання судом правової оцінки на предмет наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у діях водія іншого транспортного засобу ОСОБА_10 на вимогах закону не ґрунтуються.

Істотних вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати підставами для задоволення вимог апеляційної скарги захисника обвинуваченого про скасування вироку і призначення нового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Вимоги апеляційної скарги потерпілої підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно страхового полісу (т.1 а.38) цивільна відповідальність власника автомобіля «Ssang Yong Kyron», номерний знак НОМЕР_1 застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра».

Потерпілою у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов (т.2 а.35-41) про стягнення на її користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» як страхувальника матеріальної шкоди у розмірі 10113 грн. та моральної шкоди у розмірі 1005,65 грн., з ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 48 994,35 грн., яка не покривається страховою виплатою.

Залишаючи вимоги цивільного позову потерпілої ОСОБА_14 до страхової компанії без розгляду суді послався на те, що обов`язок відшкодування заподіяної шкоди страхувальником випливає не з висунутого обвинувачення, а з договірних відносин, тому не може бути розглянутим у межах кримінального провадження.

Проте такий висновок вимогам ч.1 ст.128 КПК України суперечить, оскільки за приписами зазначеної правової норми потерпіла особа має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого.

Таким чином , у суду не було правових підстав залишати без розгляду цивільний позов потерпілого до страхової компанії.

Крім того, частково задовольняючи позовні вимоги потерпілої до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, суд визначив її розмір у 5 000 грн.

З цивільного позову потерпілої випливає, що у ньому ставилось питання про стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі, не покритому страховою виплатою, тобто її розмір пов`язаний з сумою страхового відшкодування, що має бути визначена судом при розгляді питань про стягнення страхових виплат зі страхової компанії.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра» не було залучене до кримінального провадження у якості відповідача, копія цивільного позову страховій компанії не направлялася, її представник участі у судовому розгляді не приймав.

Оскільки вимоги цивільного позову потерпілої до страхової компанії у межах кримінального провадження, всупереч вимогам КПК України, залишені без розгляду, то таке рішення слід визнати таким, що ухвалене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так як позовні вимоги потерпілої до обвинуваченого тісно пов`язані з її позовними вимогами до страхової компанії, то рішення суду про стягнення з ОСОБА_7 грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди , слід також скасувати.

Покарання ОСОБА_7 суд визначив з дотриманням вимог ст.50,65 КК України та правомірно звільнив від нього, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення минули строки давності.

З огляду на наведене, вирок суду у частині вирішення цивільного позову потерпілої підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду судом першої інстанції у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 у частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 скасувати.

Призначити у цій частині новий розгляд Голосіївським районним судом м. Києва в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення .

Суддя: Суддя: Суддя: