ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2650/23
Провадження № 1-кс/362/498/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

06.05.2023 року до суду звернувся старший слідчий СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в ніч з 04 травня на 05 травня 2023 року, близько 02 години 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , знаходилися в гостьовій кімнаті будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між якими в ході розпивання алкогольних напоїв відбувалась сварка.

Під час словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відшукав в приміщенні будинку предмет зовні схожий на кухонний ніж та тримаючи його в лівій руці умисно наніс один удар в область спини в поперекову ділянку ОСОБА_8 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді колотого проникаючого поранення поперекової ділянки справа без пошкодження внутрішніх органів.

Таким чином, ОСОБА_6 заподіяв тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_8 , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто таке, яке в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняє загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчується чи може закінчитися смертю.

05.05.2023 року, о 11 год. 55 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, крім того йому повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється.

05.05.2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування і, або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілу в даному кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний може не з`являтися за викликом до органів слідства, суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки під час умовно-дострокового звільнення вчинив нове кримінальне правопорушення, а також не виконував обов`язки покладенні вироком суду на підставі ст. 76 КК України, а тому більш м`який запобіжний захід не є можливим.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив у його задоволенні відмовити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки на даний час не визначена точна кваліфікація вчиненого злочину, ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено, оскільки її підзахисний має постійне місце проживання, провину визнає, сприяє досудовому слідству, а тому просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0000374 від 05.05.2023 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та захиснику 05.05.2023 року, о 18 год. 23 хв., приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000374 від 05.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння (а.с. 7).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.05.2023 року, 05.05.2023 року о 11 годині 55 хвилин (фактичний час затримання), за адресою: АДРЕСА_1 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 (а.с.25-28).

05.05.2023 року старшим слідчим СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 05.05.2023 року о 16 год. 08 хв. вручена підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику ОСОБА_5 (а.с.29-32).

Підозра ОСОБА_6 на час розгляду клопотання підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.05.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.05.2023 року; довідкою № 13 від 05.05.2023 року з Васильківської БЛІЛ на ім`я ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; довідкою № 61 від 05.05.2023 року видана на ім`я ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

ОСОБА_6 раніше судимий вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2019 року, за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки (а.с.35-37).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2021 року №362/4431/19 провадження №1-в/362/245/21 засудженому ОСОБА_6 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке призначено вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2019 року. Після набрання ухвалою законної сили направити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2019 року у виді двох років позбавлення волі (а.с.38-41).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.11.2022 року звільнений з ДУ «Божковська виправна колонія № 16» на підставі ст. 81 КК України умовно достроково, невідбута частина покарання, 10 місяців 27 днів (а.с.18).

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року(далі-Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини ( далі- ЄСПЛ).

Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного;

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вигляді позбавлення волі; його вік, стан здоров`я; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, проживає разом із матір`ю, де характеризується посередньо, не одруженого, якій не працює, і не має офіційного джерела доходів; раніше судимого за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2019 року за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки однак умови ст. 75 та 76 КК України не виконав, а тому ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2021 року скасовано звільнення від відбуття покарання за ч. 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_6 спрямовано до виправної установи для відбуття реальної міри покарання,звільненого ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.11.2022 року з ДУ «Божковська виправна колонія № 16» на підставі ст. 81 КК України умовно достроково, невідбута частина покарання 10 місяців 27 днів на шлях виправлення не став та вчинив інше кримінальне правопорушення із заподіянням тілесних ушкоджень під час умовно-дострокового звільнення, доказів в спростування вказаного захисником, слідчому судді надано не було, як і не було спростовано підозрюваним, а тому приходить до висновку про доведеність прокурором наявності обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Оскільки запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ч. 3 ст. 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", слідчий суддя, постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні, а також може вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки під час умовно-дострокового звільнення вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів вбачається недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даній стадії досудового слідства, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи відповідно до вимог ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваної, у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати її, ОСОБА_6 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати її завідомо непомірним для ОСОБА_6 слідчий суддя не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 176, 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Васильків Київської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2019 року, за ч. 2 ст. 345 КК України, запобіжний захід у вигляді триманні під вартою строком на шістдесят днів, а саме до «03» липня 2023 року, включно.

Визначити розмір застави, із врахуванням п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520 гривень 00 копійок.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Згідно із ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на рахунок Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області. Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119. Банк отримувача ДКСУ, м. Київ. Код банку отримувача (МФО) 820172. Рахунок отримувача UA0018661.

Відповідно до ч. 3, 8 ст. 182, ч. 5 ст. 194 КПК України підозрюваному роз`яснити його обов`язки і наслідки їх невиконання, а саме у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, зокрема прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурору або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду державного бюджету України.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Строк дії ухвали шістдесят днів з моменту затримання.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено «07» травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11