Справа № 183/6060/23
№ 1-кс/183/1911/23

У Х В А Л А
26 травня 2023 року Слідча суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначає.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ГУНП в Луганській області № 43 о/с від 28.01.2021 капітана поліції ОСОБА_5 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №2 Старобільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.
Таким чином, ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.
Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію»
ОСОБА_5 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
З лютого 2022 року збройні сили рф з представниками так званої «луганської народної республіки», які є частиною окупаційної адміністрації країни-агресора РФ, шляхом збройної агресії здійснили тимчасову окупацію Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.
Водночас, ОСОБА_5 складеної ним присяги не дотримав та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. ст. 2, 64 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.
З початком збройної агресії рф проти України, ОСОБА_5 знаходився за місцем роботи у смт Біловодськ Старобільського району Луганської області. Розпорядження керівництва щодо виїзду на підконтрольну Україні територію не виконав та залишився у окупованому росією смт Біловодську.
Приблизно з кінця березня 2022 року (більш точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_5 добровільно вступив та розпочав службу у так званому «біловодському районному відділі внутрішніх справ мвс лнр». Цей підрозділ є частиною окупаційної адміністрації рф та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинення державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.
Таким чином 25.04.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у вчиненні державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.
Слідчий наполягає на обґрунтованій підозрі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що підтверджується зібраними доказами:
-матеріалами Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та матеріалами Другого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську;
-протоколами огляду відеозаписів Інтернет-мережі за участю свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно до яких оглянуто відеозапис «Организовано несение службы в Беловодском РОВД МВД ЛНР». Правоохранители выполняют служебные обязанности по защите прав и свобод граждан, обеспечивают охрану общественного порядка, принимают меры по предупреждению и пересечению преступлений, фактов мародёрства, а также правонарушений», які впізнають ОСОБА_5 , який залишився на тимчасово окупованій території смт Біловодськ та вступив до лав незаконного правоохоронного органу так званого «біловодського ровд мвд лнр»;
-протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , відповідно до показів яких встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 з початком збройної агресії з боку російської федерації залишився на тимчасово окупованій території та вступив до лав незаконного правоохоронного органу так званого «біловодського ровд мвд лнр»,
-а також підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України, слідчий наполягає на тому, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України у смт Біловодськ Старобільського району Луганської області.
Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив, тому у слідчого є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Наведені вище обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та переховується там від органів досудового розслідування, тому слідчий звернувся до суду з означеним клопотанням.
Позиція учасників провадження в судому засіданні.
Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні залиши вирішення питання цього розгляду на розсуд суду.
Слідча суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшла таких висновків.
Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень врегульовані главою 24-1 КПК України.
Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.
Згідно з ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями в тому числі ст. 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Крім того, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII встановлено, що порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно з ч. 2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи, щодо якої подано клопотання, у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук (ч. 1 ст. 297-4 КПК України).
При розгляді клопотання про спеціальне досудове розслідування слідчий суддя повинен встановити:
- чи передбачає КПК України спеціальне досудове розслідування щодо злочину, який розслідується у межах того чи іншого кримінального провадження;
- чи набула особа, щодо якої подано клопотання про спеціальне досудове розслідування, статусу підозрюваного у кримінальному провадженні;
- чи наявні достатні докази для підозри особи, щодо якої подано клопотання про спеціальне досудове розслідування, у вчиненні нею кримінального правопорушення;
- чи переховується особа від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності;
- чи оголошена особа у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Оцінюючи можливості здійснення спеціального досудового розслідування, слідча суддя виходить з наступного.
За версією органу досудового розслідування, приблизно в кінці березня 2022 року, ОСОБА_5 діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступив та розпочав службу у так званому «біловодському районному відділі внутрішніх справ мвс луганської народної республіки», тобто перейшов на бік ворога, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, вказані дії шкодять суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Цей підрозділ є частиною окупаційної адміністрації рф та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинення державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Вирішуючи питання щодо процесуального статусу ОСОБА_5 у кримінальному провадженні та дотримання вимог із повідомлення особі про підозру.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Порядок здійснення повідомлень передбачений ст. 135 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
У зв`язку з неможливістю вручення ОСОБА_5 письмового повідомлення про підозру в день його складення слідчим або прокурором, органом досудового розслідування у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 42 та ч. 2 ст. 135 КПК України, вжито передбачених заходів для вручення повідомлення про підозру.
Так, повідомлення про підозру від опубліковане в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Отже, відповідно до ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання щодо наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, слідча суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.
Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.
Повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду цього клопотання є обґрунтованою, тобто зазначені у клопотанні детектива і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, об`єктивно підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують суд у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити злочини за наведених у підозрі обставин.
В обґрунтування пред`явленої підозри слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема:
-матеріалами Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та матеріалами Другого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську;
-протоколами огляду відеозаписів Інтернет-мережі за участю свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно до яких оглянуто відеозапис «Организовано несение службы в Беловодском РОВД МВД ЛНР». Правоохранители выполняют служебные обязанности по защите прав и свобод граждан, обеспечивают охрану общественного порядка, принимают меры по предупреждению и пересечению преступлений, фактов мародёрства, а также правонарушений», які впізнають ОСОБА_5 , який залишився на тимчасово окупованій території смт БІловодськ та вступив до лав незаконного правоохоронного органу так званого «біловодського ровд мвд лнр»;
-протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , відповідно до показів яких встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 з початком збройної агресії з боку російської федерації залишився на тимчасово окупованій території та вступив до лав незаконного правоохоронного органу так званого «біловодського ровд мвд лнр»,
-а також підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, на даному етапі слідча суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи можуть свідчити про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
У зв`язку з вищевикладеним, слідча суддя вважає, що з доданих до клопотання матеріалів та доказів вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , зокрема, у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що може бути підставою здійснення спеціального досудового розслідування щодо нього.
Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , зважаючи на наявні матеріали кримінального провадження, слідча суддя дійшла висновку про наявність достатніх доказів для підозри щодо вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.
Оцінюючи продані до клопотання докази, що доводять факт переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя зауважує наступне.
Під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного суду від 19.06.2018, справа № 659/234/16-к).
Вирішуючи питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, слідчому судді необхідно встановити чи обізнана особа про те, що органом досудового розслідування розпочато кримінальне переслідування щодо нього.
Факт такої обізнаності ОСОБА_5 підтверджується, насамперед, тим, що 01.05.2023 року, 02.05.2023 року, 03.05.2023 року ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, викликався до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та допиту в якості підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Однак, у визначений прокурором час, ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. У зв`язку з викладеним, 25.04.2023 року, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Так, відповідно до наданих органом досудового розслідування відомостей, в достатньому обсязі з належним нормативно-правовим обґрунтуванням надано докази, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в смт. Біловодськ Старобільського району Луганської області.
Органом досудового розслідування було вжито всіх передбачених КПК України можливостей для встановлення місця перебування ОСОБА_5 та виклику його до органу досудового розслідування.
Зі змісту ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4 КПК України вбачається, що для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування орган слідства має довести факт оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук.
В даному випадку, винесена слідчим, на підставі ст. 281 КПК України, постанова про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 від 08.05.2023 року є підставою для ініціювання у подальшому здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, що не може бути розцінено судом, як оголошення підозрюваної в міжнародний розшук.
Керуючись статтями 297-1, 297-4, 372 КПК України, слідча суддя,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1