УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, працюючого на посаді водія IV категорії управління Служби Безпеки України в Івано-Франківській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0001334 внесеному до ЄРДР 18.04.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП №3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001334 від 18.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

28.06.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

29.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 ..

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити, та у судовому засіданні уточнив, що просить застосувати запобіжний захід не з моменту розгляду клопотання, а з дня затримання підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а тому просив у задоволенні клопотання відмовити, та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснив, що вину у інкримінованому кримінальному правопорушення визнає, при цьому зазначив, що зберігав наркотичні засоби виключно для власного вживання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001334 від 18.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, відносно ОСОБА_6

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0001334 від 18.04.2023.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування запобіжного заходу, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: рапортом заступника начальника ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 ; рапортом начальника СКП ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду грошових купюр від 24.05.2023; протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 24.05.2023; протокол огляду місця події від 24.05.2023; висновком експерта № СЕ-19/111-23/27066-БЛ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол перегляду відеозаписів від 03.06.2023; протокол огляду та вручення грошових коштів від 07.06.2023; огляду покупця від 07.06.2023; протокол огляду місця події від 07.06.2023; висновком експерта № СЕ-19/111-23/29593-БЛ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол огляду відеозапису від 12.06.2023; огляду покупця від 22.06.2023; протокол огляду місця події від 22.06.2023; висновком експерта № СЕ-19/111-23/32321-БЛ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколами про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколом обшуку від 28.06.2023 будинку; протоколом обшуку від 28.06.2023 гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу; протоколом обшуку від 28.06.2023 транспортного засобу; протоколом обшуку від 28.06.2023 квартири; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; висновком експерта № СЕ-19/111-23/33388-БЛ; висновком експерта № СЕ-19/111-23/33389-НЗПРАП; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 28.06.2023; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 24.05.2023; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 08.06.2023, та іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності. А застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження з метою подальшого ефективного досудового розслідування та досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Отже можливо стверджувати, що підозра ОСОБА_6 на даній стадії є обґрунтованою, що підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Водночас, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, наразі обґрунтованими є ризик переховування, оскільки підозрюваний не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163, ч. 3 ст. 307 КК України. Очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу враховує тяжкість злочинів, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, подальше застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Також прокурором доведено існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у т.ч. вік, стан здоров`я, наявність утриманців, обставини вчинення злочину, відсутність судимостей та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, а також з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тому підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у даному випадку слідчий суддя не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити тривалістю до 26.08.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04.07.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1