справа № 361/5979/22
провадження № 1-кп/361/685/23
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

особи щодо якої ставиться питання про

застосування примусових заходів - ОСОБА_6 ,

представника служби у

справах дітей - ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0001259 від 23.06.2022 р. стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тарасівка, Броварського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосуванням примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 22 червня 2022 року близько 10 години 50 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2103» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , не маючи при цьому права керування транспортним засобом відповідної категорії та посвідчення водія, в порушення п.п. а) п.п 2.1, 2.1а, 2.3б Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, рухаючись по вулиці Центральна в с. Михайлівка Броварського району Київської області в напрямку від с. Шевченкове до с. Гребельки, проїжджаючи ділянку дороги біля будинку №8 по вул. Центральна в с. Михайлівка, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, продовжуючи рух, не обрав безпечну швидкість свого руху, в результаті чого втратив можливість постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2103» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 на праве відносно напрямку його руху узбіччя, де в подальшому допустив зіткнення з парканом домоволодіння АДРЕСА_2 та електроопорою.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2103» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав відповідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді вивиху голівки правої стегнової кістки в кульшовому суглобі; забійної рани лобної області, численний саден в області верхніх кінцівок, тулуба та правого колінного суглобу.

Порушення ОСОБА_6 вимог п.п. а) п. 2.1, п.п. б) п. 2.3 та п. 12.1. Правил дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Дії неповнолітнього ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.

Неповнолітній ОСОБА_6 в своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні під час розгляду клопотання, наведених вище фактичних обставин провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював, погодився із заявленим прокурором клопотанням про застосування стосовно нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_5 прохала суд задовольнити клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Представник служби в справах дітей клопотання прокурора підтримала, вважає за доцільне застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до положень ст.22 КК України кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України настає з шістнадцяти років.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_6 суд враховує дані про особу неповнолітнього, який за місцем проживання та навчання характеризуються позитивно, на обліку в секторі ювенальної поліції, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 його матір`ю є ОСОБА_5 , яка не заперечує, щоб син був переданий під її нагляд.

Згідно з ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, а також під нагляд громадян на їхнє прохання.

Згідно ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

З підстав, передбачених частиною першою цієї статті, клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру може бути складене і надіслане до суду за умови, що неповнолітній обвинувачений та його законний представник проти цього не заперечують. Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, до особи, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст.498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 до досягнення віку кримінальної відповідальності, у віці 15 років на момент скоєння кримінального правопорушення, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, до нього слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та відповідно до положень ст.498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері - ОСОБА_5 .

Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Оскільки у відповідності до положень ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються виключно з засуджених осіб, щодо яких постановлено обвинувальний вирок, а передбачені в Законі з цього правила винятки не поширюються на обставини цієї справи, судові витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні в сумі 1132,68 грн., слід прийняти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 484, 497, 501 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0001259 від 23.06.2022 р. стосовно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тарасівка, Броварського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи виховного характеру у вигляді у виді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягають у забороні у вечірній час (з 18 год до 06 год наступного дня ) відвідувати парки, кафе, розважальні заклади та інші установи, передавши неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 терміном 1 (один) рік.

Попередити ОСОБА_6 про відповідальність у разі порушення покладених на нього обов`язків.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Броварського районного суду Київської області від 28.06.2022 р. на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2103» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , після набрання ухвалою чинності, скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2103» реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Милославська, буд. 2-А, після набрання ухвалою законної сили, повернути власнику - ОСОБА_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1