Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3625/2023 У Х В А Л А
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи наведене, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до інформації, отриманої в рамках досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності володіє автомобілем LAND ROVER RANGE ROVER, 2011 року випуску, VIN номер - НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , передбачають покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, за такого накладення арешту на автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, належний останньому, необхідно з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання, у зв`язку з чим клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо вимог клопотання про накладення арешту на майно, набуте ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності під час шлюбу із колишньою дружиною - оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що 10.05.2015р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 було розірвано шлюб (при цьому посилання слідчого в судовому засіданні про "фіктивність" такого розірвання шлюбу є виключно надуманими), а також встановлено, що вказане майно не належить на праві власності підозрюваному; окрім того під час вирішення питання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні слідчий суддя не уповноважений вирішувати спір про право власності на майно подружжя чи його поділ з виділенням часток, так само не може вирішуватися і питання накладення арешту на певну частину у праві спільної сумісної власності на майно, оскільки такі питання знаходяться поза межами повноважень слідчого судді, визначених кримінальним процесуальним законом - за такого в цій частині клопотання слід відмовити.
Оскільки банківські рахунки самі по собі не є майном, на яке розповсюджується можливість застосування конфіскації, при цьому слідчим в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, обґрунтовуючи необхідність забезпечення можливої конфіскації як виду покарання, не зазначено конкретні розміри коштів, які перебувають на банківських рахунках підозрюваного, більше того вбачається, що слідчим навіть не встановлювалися такі відомості, оскільки в судовому засіданні останній наполягав на арешті навіть майбутніх нарахувань на згадані банківські рахунки - за такого в цій частині клопотання також слід відмовити.
Оскільки в ході судового засідання встановлено, що корпоративні права та частка статутного капіталу фермерського господарства "КАРДИНАЛ - 2012", код ЄДРПОУ 38111796 (Херсонська обл., Скадовський р-н, село Залізний Порт) належать сину підозрюваного - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 (який є повним тезкою батька), тобто зазначене вище майно не належить підозрюваному, за такого у цій частині клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 173, 309 КПК України, -
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме: автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, 2011 року випуску, VIN номер - НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, із забороною права відчуження та розпорядження вказаним майном.
В задоволенні решти клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1