Справа №701/174/20
Провадження №1-кп/701/11/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року Маньківський районний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6

адвоката потерпілих - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

законного представника - ОСОБА_9

представника цивільних відповідачів - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка кримінальне провадження з клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єригіно, Городоцького району, Вітебської області, російської федерації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, одруженого, пенсіонер, раніше не судимого, за ознаками суспільно-небезпеченого діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання суспільно - небезпечного діяння, визнаного судом установленим

01.06.2019, близько 09 години 00 хвилин водій ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «Renault Кengoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.9 б) Правил дорожнього руху достовірно знаючи, що він має захворювання у вигляді атеросклеротичної дискуляторної енцефалопатії 2-3 ст., помірних когнітивних порушень(початкові прояви судинної деменції), епілептифорний синдром з генералізованими судомними нападами, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 04-01/41 від 11.12.2019 року можуть призвести до втрати свідомості та являються протипоказанням до керування транспортними засобами, тобто перебуваючи в хворобливому стані в порушення п. 1.3 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів» затвердженого Наказом міністерства охорони здоров`я України № 65/80 від 31.01.2013 року маючи вік від 56 до 75 років (включно) не проходив періодичний медичний огляд один раз на 3 роки. В подальшому ОСОБА_11 , в порушення п.п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем експлуатація якого заборонена у зв`язку з тим що товщина передніх гальмівних дисків не відповідає вимогам підприємства-виробника, а також в порушення вимог 2.3.6), 12.1, 12.4 та 1.10 термін «узбіччя») Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 рухаючись на спуск з перевищенням дозволеної швидкості у населених пунктах, по вул. Райдужна, смт. Маньківка, Черкаської області, зі сторони с. Попівка, Маньківського району, Черкаської області у напрямку вул. Набережна, смт. Маньківка, Черкаської області, враховуючи свій хворобливий стан, який міг призвести до втрати свідомості, не урахував дорожньої обстановки під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням вказаного транспортного засобу, з`їхав з проїзної частини на праве узбіччя по напрямку свого руху де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по узбіччі в попутному напрямку та в подальшому вчинив наїзд на бетонну огорожу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/190 від 22.10.2019, отримала тілесні у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з ушкодженням кісток склепіння основи та лицевого черепа з забоєм розмізченням речовини головного мозку, переломів грудного відділу хребта з ушкодженнями спинного мозку, закритої травми грудної клітки з множинними двосторонніми переломами ребер та перелому грудини, закритої травми органів черевної порожнини з розривами тканин печінки та гемоперітонеумом, рвано-скальпованої рани попереку, сідниць та промежини з переломами кісток тазу, закритого перелому правого та лівого плеча від яких померла на місці події.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Renault Кengoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , а саме вимог пунктів 2.9 б), 2.3.6), 12.1, 12.4 та 1.10 термін «узбіччя») Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та п. 1.3 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів» затвердженого Наказом міністерства охорони здоров`я України № 65/80 від 31.01.2013 року відповідно до висновку експерта №4/617 від 13.11.2019, знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_12 .

Суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_11 , підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Позиція сторони захисту

У судовому захисник ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_9 , просили застосувати до його підзахисного примусові заходи медичного характеру.

Позиція потерпілих та їх представника

Просили визнати протоколи допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також висновки судово психіатричних експертиз від 27.01.2020р. та 18.11.2022р. недопустимими доказами.

Заперечували проти застосування до ОСОБА_11 примусових заходів медичного характеру.

Кримінальне провадження № 0000146 від 01.06.2019 щодо застосування до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів медичного характеру просили закрити та повернути кримінальне провадження № 0000146 від01.06.2019 прокурору для проведення досудового розслідування в загальному порядку.

Заявлений ОСОБА_16 цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 44106,59 грн. матеріальної шкоди, 300000 грн. моральної шкоди, 78705 грн. витрат на правничу допомогу адвокатів, а також заявлений ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 300000 грн. моральної шкоди та заявлений ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 300000 грн. моральної шкоди підтримали.

Позиція цивільних відповідачів та їх представника

Заперечували на задоволення цивільних позовів в повному обсязі через відсутність на те правових підстав.

Досліджені в судовому засіданні докази

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду показала, що01.06.2019р., разом зі знайомою на ім`я ОСОБА_19 йшли на базар по обочині дороги по вул. Райдужна, 59, навпроти кладовища, при виїзді з Маньківки. Як і що сталось не пам`ятає, побачила що світлого кольору автомобіль був перекинутий і люди виходили з тієї машини. Свідок побачила на заборі частини людського тіла. Самого моменту удару свідок не бачила, була шокована від побаченого. З ОСОБА_11 та його дружиною свідок не спілкувалась.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні суду показав, що в суботу, 01.06.2019р. виїхав на базар, десь о 9 год. доїжджаю до центральної дороги зупинився для розмови з товаришем. Побачив, що зі сторони ОСОБА_21 їде автомобіль білого кольору, по типу «буса», на дуже великій швидкості, більше 100 км./год., на повороті навіть «запищала» резина коліс автомобіля. Через дуже короткий відрізок часу почувся сильний удар. Через хвилин 10 свідок поїхав та побачив працівників поліції, пошкоджену бетонну огорожу зі слідами крові, білий автомобіль що був перевернутий на бік та біля нього троє людей. Постраждалою була ОСОБА_22 , хто був за кермом, свідок уваги не звернув. На думку свідка, водія з досвідом, автомобіль не їхав по інерції, так як на повороті було чути «писк» резини. ОСОБА_23 йшла юзом, гальмування не було, бо свідок не бачив загорання стопсигналів на авто під час руху.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні суду показав, що був на місці ДТП в числі перших. Автомобіль бачив уже на боку, в якому була жінка, якій допомогли вилізти. А вона сказала, що там є ще чоловік, якого теж дістали з авто. Жінка з авто сказала що вони збили людину і побігла догори вулицею. Ніяких ознак неадекватності на цей момент свідок у водія не помітив, як і не помітив ознак переляку та тілесних ушкоджень. Спочатку водій авто мовчав, потім сказав, що все нормально. Потім була швидка допомога та поліція.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні суду показала, що свідком події вона не була. В приватній розмові, що мала місце десь через місяць після ДТП, із дружиною ОСОБА_11 - ОСОБА_15 сказала що під час ДТП в чоловіка стався приступ епілепсії. По каналу ІСТV показували про цю подію і ОСОБА_26 ( ОСОБА_27 ) сказала що був приступ епілепсії. Чому вона так сказала, свідок не зрозуміла, хоча приступу ніби і не було. «Приступу епілепсії не було» - це її слова, зазначила свідок.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні суду показав, що він був удома, коли йому повідомили, що його сестру збила машина. Він пішов на місце ДТП і побачив їх наслідки. Свідок підійшов до ОСОБА_29 ( ОСОБА_27 ), яка сиділа і розказувала, що у водія був приступ епілепсії і вона хотіла машину зупинити, заплуталась у ремені безпеки і не могла нікуди достати. ОСОБА_11 сідав у машину. Були представники поліції і ОСОБА_26 ( ОСОБА_27 ) розповідала, що у п`ятницю у ОСОБА_11 ввечері був приступ епілепсії і його спасли, а в субота ранок сідає за кермо і їде на базар в Маньківку.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні суду показала, що01.06.2019 року був день захисту дітей. Свідок почула грохот і побачила у вікно машину білого кольору у городі в сусіда навпроти них. Свідок із сусідкою ОСОБА_31 вибігли і побачили відірвану частину тіла. Свідок злякалась і на місце пригоди не пішла. Викликала швидку, поліцію. Жінку витягнули з машини. Вона почала бігати по тротуару згори вниз, щось кричала. Потім витягнули чоловіка. Під`їхала швидка, поїхали подивились, що жінка мертва, вони спустились, посадили до карети швидкої чоловіка, він посидів і потім він встав і підійшов то до машини до поліції. Свідок не міг сказати, що водій авто був неадекватним, ніби нормальним був, приступів у нього свідок не бачила.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні суду показав, що, йому, коли точно не пам`ятає, головним лікарем було направлено лист для виконання з запитом суду чи звертався до закладу ОСОБА_11 за допомогою. ОСОБА_11 звертався один раз до закладу з приводу судомного синдрому, поступив у неврологічне відділенні, судомний приступ був знятий і він виписаний додому і в подальшому є помітка в історії відмовився від подальших обстежень. Свідок не був лікуючим лікарем ОСОБА_11 , а свідчення надавав на підставі медичних документів.

Свідок ОСОБА_33 судовому засіданні суду показав, що, вони з товаришемїхали і почули позаду удар. В зеркалі заднього виду побачив стопв пилюки і авто «шеврове» голубого кольору. Подумав, що в нього причіп обірвався. Зупинились і побачили в заборі набік перевернута машина. На цьому «шеврове» людина постояла і поїхала далі. В перевернутій машині була людина. Свідок з товаришем допомогли її витягнути. У водія дружина бігала і кричала, що там убили жінку. Чоловіку допомогли вийти з машини, він почав збирати щось, покривала піднімати. Свідок постояв, приїхала поліція та швидка допомога і він з товаришем ОСОБА_34 поїхали.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні дала покази аналогічні показам свідка ОСОБА_36 , до що бачила як ОСОБА_11 виводили з машини і як його підвели до швидкої і він сидів на сходах. Людина була спокійна, сидів собі дивився, мовчав. Жінка з автомобіля кричала що вони збили людину. Травм на ОСОБА_11 не було, до нього звертались мед працівники. Можливо якісь питання задавали, він махав головою.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні суду показала, що вонабула очевидцем ДТП 01.06.2019р. на пасажирському місці. За кермом був ОСОБА_11 , вона звернула увагу тоді, коли стала пришвидшуватись машина, якою вони їхали з Попівки в напрямку Маньківки. Швидкість яка була, не пам`ятає, але зазвичай більше 40- 45 км. чоловік ( ОСОБА_11 ) не їздив.

Свідок щось діставала із сумочки, коли підняла очі, побачила що авто їде швидше. Звернула увагу на педаль газу, авто прискорювалось, це було більше 45 км./год. Побачила що в ОСОБА_11 відкриті очі, ріками він тримав руль. Обоє були пристебнуті пасками безпеки. Свідок «смикнулась» скинути ногу ОСОБА_11 з педалі газу, покликала його: «Коля ! Коля !» а він ніяк не реагував. Свідок не змогла відстебнути пасок безпеки та зняти ногу водія з педалі газу. Свідок зрозуміла, що ОСОБА_11 без свідомості. Свідок зажалась і закрила очі та зраділа, що вони зупиняться у стовпі. Почула лише стук сильний і що автомобіль перевернувся на водійську сторону. Старалась відкрити двері. Хтось розбив вікно та першим з авто дістали її. Свідок побігла та почала кричати чи жива жінка.

ОСОБА_11 не реагував ні на що, очі дивились в одну точку.

Приступи у ОСОБА_11 були і раніше, але свідок не знала, що він хворий.

В лютому місяці 2018р., свідок вперше побачила як ОСОБА_11 лежав на ліжку та не реагував на її розмови , руки і ноги були холодні, і вона подумала, що він помер. Від того часу вона постійно вночі пробувала чи руки ноги холодні. Тоді викликали швидку допомогу та завезли їх в лікарню. Лікар запитала чи не було ніколи епілепсії, свідок сказала ні, він же військовий. Тоді дослівно свідок зазначила: «дурь мені як стукнула, коли це сталось, я сказала слово епілепсія. Не сказала, що втратив свідомість, а сказала епілепсія, що підняло бурю негативу. Це як сталася трагедія. Шановні опоненти добре постаралися.»

Свідок не вважала, що ОСОБА_11 хворий, вона б не сіла з ним у машину, якби знала, що він хворий.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду показав, що в він з дружиною були на городі в 2019р. та займались своїми справами. Свідку зателефонували та сказали, щоб він поїхав на поле бо ОСОБА_11 стало погано. Приїхавши, свідок побачив, що ОСОБА_11 не добре себе почуває та лежить на землі. Свідок завіз ОСОБА_11 додому, завів в будинок та положив на диван.

Цивільний відповідач ОСОБА_17 в судовому засіданні суду показав, що ОСОБА_11 це його вітчим.

Автомобіль за участю якого сталась ДТП, належить ОСОБА_17 , який він після купівлі в Черкасах пригнав та залишив в селі в гаражі матері ОСОБА_15 та вітчима ОСОБА_11 . Автомобіль був у справному стані. ОСОБА_11 не передавав автомобіль, а залишив на зберігання. ОСОБА_17 дозволив, матері щоб вони ним скористались. Перед тим як залишив авто батькам, провів його технічний огляд. Про ДТП дізнався по факту, коли вже все відбулось. Про хворобу ОСОБА_11 йому стало відомо під час слідства. Цивільний позов не визнаю повному обсязі та заперечував на його задоволення.

ОСОБА_15 в статусі цивільного відповідача суду пояснила, доказу її вини в ДТП що сталось 01.06.2019р. не має. До ДТП вона не могла знати про стан здоров`я її чоловіка ОСОБА_11 . Установлено діагноз було в 2020 році, після того як сталось ДТП, було направлено чоловіка в Черкаси, і тоді вона побачила документи. Але до ДТП лікарі не сказали, що він не має права керувати авто. Вона була свідком одного приступу. Це був один приступ в лютому місяці 2019 року. Він був один приступ. Був ще 31 травня приступ, але вона його не бачила. У 2020 році вона дізналась про психічне захворювання ОСОБА_11 . ОСОБА_11 не страждав алкоголізмом і не випивав ніколи. При ній ОСОБА_11 не проходив як водій медичної комісію. Вона не знала, що треба проходити таку комісію. Покази ОСОБА_15 повністю співпали з показами ОСОБА_17 щодо передачі ним автомобіля. Позовну заяву не визнала та повністю заперечувала на задоволення цивільного позову потерпілих.

Свідка ОСОБА_14 , в судовому засіданні суду показала, що вонапрацювала на ОСОБА_37 . Один раз її викликали до ОСОБА_11 в кінці 2018 року, початок 2019, точно коли не пам`ятає. ОСОБА_11 був в неадекватному стані, в нижній білизні і вона була мокра. Він не підпускав до себе нікого. Наче як не в собі був. Потім вона зміряла йому тиск, він був високий. Якраз приїхала швидка але ОСОБА_11 з швидкої не дозволив нікому до себе підходити. Вона зробила йому укол магнезії і передала працівникам швидкої допомоги. Неадекватний стан виражався в тому, що він був наляканий, не спокійний, метушився. В будинку окрім свідка та сільського голови бала дружина ОСОБА_11 . Пізніше з цього приводу її опитували працівники поліції.

Вчинення суспільно небезпечного діяння саме ОСОБА_11 підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000146 від 01.06.2019р., які були досліджені у судовому засіданні:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.06.2019р. та додатками до нього місцем ДТП є населений пункт смт. Маньківка, вулиця Райдужна, поблизу домоволодіння № 37. В результаті ДТП сталося зіткнення автомобілем «Renault Кengoo». В протоколі зафіксовано наявність механічних пошкоджень автомобіля, розташування трупа, транспортного засобу, слідова інформація. (а.п. 78-84 Т.2);

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.06.2019. Місце пригоди смт. Маньківка, вулиця Райдужна, поблизу домоволодіння № 37. (а.п. 85 Т.2);

- таблицями фотозображень до протоколу огляду місця події, яка відбулася 01.06.2019 (а.п. 86-91 Т.2);

- висновком експерта КУ "ЧОБСМЕ" №05-7-02/190 від 01.06.2019 згідно якого ОСОБА_12 , отримала тілесні у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з ушкодженням кісток склепіння основи та лицевого черепа з забоєм розмізченням речовини головного мозку, переломів грудного відділу хребта з ушкодженнями спинного мозку, закритої травми грудної клітки з множинними двосторонніми переломами ребер та перелому грудини, закритої травми органів черевної порожнини з розривами тканин печінки та гемоперітонеумом, рвано-скальпованої рани попереку, сідниць та промежини з переломами кісток тазу, закритого перелому правого та лівого плеча від яких померла на місці події (а.п. 132-135 Т.2);

- висновком експертизи Черкаського НДЕКЦ МВС України № 4-436 від 08.08.2019р., згідно якого до моменту ДТП деталі ходової частини, робочої гальмівної системи та рульового керування, автомобіля марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані. Товщина передніх гальмових дисків не відповідає вимогам підприємства - виробника, згідно до вимог п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України, експлуатація даного транспортного засобу заборонялася. До моменту ДТП деталі ходової частини, робочої гальмівної системи та рульового керування, автомобіля марки «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані. Товщина передніх гальмових дисків не відповідає вимогам підприємства - виробника, згідно до вимог п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України, експлуатація даного транспортного засобу заборонялася. Водій автомобіля «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 мав можливість виявити вказані невідповідності шляхом проведення своєчасного технічного огляду. (а.п. 149-155 Т.2);

- висновком експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № 10-942 від 20.09.2019р., згідно якого На поверхні підошов взуття слідів характерних для зсуву (тертя), які мають не експлуатаційний характер утворення не виявлено (а.п. 160-162 Т.2);

- висновком експертизи Черкаського НДЕКЦ МВС України № 4-617 від 13.11.2019р., згідно якого удорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, водій «Renault Kangoo» Д.Н.З. НОМЕР_1 ОСОБА_11 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.1, 12.4, 1.10 (термін «узбіччя») Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пп. 12.1,12.4, 1.10 (термін «узбіччя») Правил дорожнього руху України, для виконання яких він перешкод технічного характеру, не мав (а.п. 13-16 Т.3);

- висновком судово психіатричної експертизи КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради " №121 від 18.11.2022, згідно якого ОСОБА_11 , на момент вчинення інкримінованого йому діяння переніс тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у вигляді генералізованого судомного нападу, внаслідок якого він не міг у той період часу усвідомлювати свої дії або керувати ними. У ОСОБА_11 виявлений психічний розлад у вигляді помірного порушення пізнавальної функції органічного ґенезу (F06.7), судомним синдром в анамнезі. В теперішній час ОСОБА_11 , не може повною мірою усвідомлювані значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_11 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду (а.п. 134-143 Т.6).

Оцінка доказів судом

Аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_11 суспільно-небезпечного діяння повністю доведено сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою.

Сам факт ДТП та як результат смерть потерпілої ОСОБА_12 ніким не заперечується.

Щодо протоколів допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , то вони були допитані безпосередньо в судовому засіданні і їх покази не змінюють тих доказів та обставин в загальному, що були предметом дослідження безпосередньо в судовому засіданні. Ставити ж під сумнів висновок судово психіатричної експертизи № 121 від 18.11.2022р., яка не спростувала висновки зроблені судово психіатричною експертизою № 1 від 27.01.2020р. суд не вбачає підстав оскільки ці висновки ґрунтуються не лише на протоколах допиту, в тому числі свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а і на інших доказах що були в розпорядженні експертів та в цілому не виділяються із загальних матеріалів на які посилаються експерти в своєму висновку.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_11 01.06.2019, близько 09 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Кengoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.9 б) Правил дорожнього руху достовірно знаючи, що він має захворювання у вигляді атеросклеротичної дискуляторної енцефалопатії 2-3 ст., помірних когнітивних порушень (початкові прояви судинної деменції), епілептифорний синдром з генералізованими судомними нападами, тобто перебуваючи в хворобливому стані в порушення п. 1.3 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів» затвердженого Наказом міністерства охорони здоров`я України № 65/80 від 31.01.2013 року маючи вік від 56 до 75 років (включно) не проходив періодичний медичний огляд один раз на 3 роки. В подальшому ОСОБА_38 , в порушення п.п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем експлуатація якого заборонена у зв`язку з тим що товщина передніх гальмівних дисків не відповідає вимогам підприємства-виробника, а також в порушення вимог 2.3.6), 12.1, 12.4 та 1.10 термін «узбіччя») Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 рухаючись на спуск з перевищенням дозволеної швидкості у населених пунктах, по вул. Райдужна, смт. Маньківка, Черкаської області, зі сторони с. Попівка, Маньківського району, Черкаської області у напрямку вул. Набережна, смт. Маньківка, Черкаської області, враховуючи свій хворобливий стан, який міг призвести до втрати свідомості, не урахував дорожньої обстановки під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням вказаного транспортного засобу, з`їхав з проїзної частини на праве узбіччя по напрямку свого руху де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по узбіччі в попутному напрямку та в подальшому вчинив наїзд на бетонну огорожу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-7-02/190 від 22.10.2019, отримала тілесні у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з ушкодженням кісток склепіння основи та лицевого черепа з забоєм розмізченням речовини головного мозку, переломів грудного відділу хребта з ушкодженнями спинного мозку, закритої травми грудної клітки з множинними двосторонніми переломами ребер та перелому грудини, закритої травми органів черевної порожнини з розривами тканин печінки та гемоперітонеумом, рвано-скальпованої рани попереку, сідниць та промежини з переломами кісток тазу, закритого перелому правого та лівого плеча від яких померла на місці події.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Renault Кengoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , а саме вимог пунктів 2.9 б), 2.3.6), 12.1, 12.4 та 1.10 термін «узбіччя») Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та п. 1.3 «Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів» затвердженого Наказом міністерства охорони здоров`я України № 65/80 від 31.01.2013 року відповідно до висновку експерта №4/617 від 13.11.2019р., знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_12 .

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_11 вчинив суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Висновки та мотиви суду

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_11 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку. Частина 4 зазначеної статті передбачає, що примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Як встановлено судом та підтверджується дослідженими доказами, ОСОБА_11 дійсно вчинив суспільно небезпечне діяння.

Разом з тим, висновком повторної, стаціонарної, комісійної, судово-психіатричної експертизи № 121 від 18.11.2022р. призначеної на підставі ухвали Маньківського районного суду Черкаської області, встановлено, що ОСОБА_11 , на момент вчинення інкримінованого йому діяння переніс тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності у вигляді генералізованого судомного нападу, внаслідок якого він не міг у той період часу усвідомлювати свої дії або керувати ними. У ОСОБА_39 виявлений психічний розлад у вигляді помірного порушення пізнавальної функції органічного генезу (F06.7), судомний синдром в анамнезі. В теперішній час ОСОБА_11 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_11 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду, тобто ОСОБА_40 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 7«Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК (2341-14), - висновку судово-медичної експертизи (п. 3 абзац 2). Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (п. 15 абзац 2).

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльності) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.

Частиною 3 ст. 94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_11 , не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованого йому діяння він перебував у неосудному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, які дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_11 заходи медичного характеру у виді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, оскільки він вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане зі спричиненням смерті іншій особі і за своїм станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства, що, в свою чергу, виключає можливість повернення даного кримінального провадження щодо застосування до ОСОБА_11 , примусових заходів медичного характеру прокурору для проведення досудового розслідування в загальному порядку.

Вирішення цивільного позову

Потерпілою ОСОБА_16 заявлено цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 44106,59 грн. матеріальної шкоди, 300000 грн. моральної шкоди, 78705 грн. витрат на правничу допомогу адвокатів.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 300000 грн. моральної шкоди.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 300000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні потерпілі та їх представник просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

При вирішенні цивільного позову суд враховує вимоги діючого законодавства.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ст. 1186 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Згідно ч. 1, 2 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Судом встановлено, що цивільні позови потерплих у даному кримінальному провадженні, пред`явлені до цивільних відповідачів ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , який згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 121 від 18.11.2022р. на даний час не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованого йому діяння він перебував у неосудному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Цивільні позови потерпілих до ОСОБА_17 не підлягає до задоволення, оскільки як встановлено безпосередньо в судовому засіданні, останній не проживав разом з ОСОБА_11 та не знав про його психічний розлад, до 01.06.2019р. а тому і не міг вжити заходів щодо запобігання шкоді.

Цивільні позови потерпілих до ОСОБА_11 не підлягає до задоволення, оскільки як встановлено безпосередньо в судовому засіданні, останні є фізичною особою, яка в момент завдання шкоди не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Цивільні позови потерпілих до ОСОБА_15 підлягають до часткового задоволення, оскільки як встановлено безпосередньо в судовому засіданні, та критично оцінюючи покази самої ОСОБА_15 остання будучи дружиною ОСОБА_11 , проживала разом з ним, знала про його психічний розлад, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

З урахуванням викладеного суд вважає, що заявлені цивільні позови потерпілих до ОСОБА_17 та ОСОБА_11 не підлягають до задоволення, а цивільні позови до ОСОБА_15 підлягають до часткового задоволення, в частині стягнення з ОСОБА_15 на користь:

-потерпілої ОСОБА_16 29007,85грн. матеріальної шкоди пов`язаними з похоронами та ритуальними послугами, відмовивши в частині стягнення 15098,74грн. витрат на придбання ліків для себе та батька потерпілого ОСОБА_4 у зв`язку із необґрунтованістю їх, 150000 грн. моральної шкоди, 78705 грн. витрат на правничу допомогу адвокатів;

-потерпілого ОСОБА_4 150000 грн. моральної шкоди;

-потерпілої ОСОБА_6 150000 грн. моральної шкоди.

Вирішення питання про запобіжний захід

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

- автомобіль «Renault Кengoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщений на збереження до Маньківського РВ поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_17 ;

- жіноче взуття, поміщене до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області знищити.

- медичні картки (ксерокопії) № 1 та № 2 Маньківської ЦРЛ та медична картка № 2066 КНП «Черкаська обласна лікарня» амбулаторного хворого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приєднані до матеріалів кримінального провадження зашити при матеріалах справи.

Керуючись ч. 2 ст. 19, ст. 93, 94КК України, ст. 503, 512, 513, 513 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2019р. за № 0000146 відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

В задоволенні клопотання потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання протоколи допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також висновки судово психіатричних експертиз № 1 від 27.01.2020р. та № 121 від 18.11.2022р. недопустимими доказами та повернення кримінального провадження № 0000146 від 01.06.2019 щодо застосування до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів медичного характеру прокурору для проведення досудового розслідування в загальному порядку - відмовити.

Цивільні позови задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_16 . 29007,85 грн. матеріальної шкоди, 150000 грн. моральної шкоди та 78705 грн. витрат на правничу допомогу адвокатів.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_4 150000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_6 150000 грн. моральної шкоди.

В решті частині позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- автомобіль «Renault Кengoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщений на збереження до Маньківського РВ поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_17 ;

- жіноче взуття, поміщене до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Черкаській області знищити.

- медичні картки (ксерокопії) № 1 та № 2 Маньківської ЦРЛ та медична картка № 2066 КНП «Черкаська обласна лікарня» амбулаторного хворого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приєднані до матеріалів кримінального провадження зашити при матеріалах справи.

На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду впродовж 30 днів з моменту її проголошення через Маньківський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Повний текст ухвали складено 09.08.2023р.

Суддя ОСОБА_41