Справа № 202/6270/23
Провадження № 1-кс/202/3775/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

11 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000656 від 07.12.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого 07.12.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000656 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10.05.2023року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 10.05.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що на території Дніпропетровської області функціонує злочинне наркоугруповання, учасники якого організували діяльність підпільної нарколабораторії з виготовлення психотропної речовини метамфетамін та розгалужену мережу її подальшого збуту. Одним зі збувачів метамфетаміну на території м. Дніпро є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 та користується автомобілем марки «Audi Q5», д.н.з. НОМЕР_1 .

13.12.2022 допитано в якості свідка ОСОБА_8 який пояснив, що восени 2022 року йому стало відомо про те, що на території міста Дніпра діє організована група, яка займається виготовленням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин. Організатором даного угрупування являється ОСОБА_7 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_2 , пересувається на автомобілі марки «Audi Q5». За виготовлення наркотичних засобів в угрупуванні організатором якого є ОСОБА_7 відповідальний ОСОБА_9 , який користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 . Виготовлення наркотиків вони здійснюють в одному із садових товариств за межами міста Дніпро, а саме у АДРЕСА_2 , де вони обладнали нарколабораторію.

21.12.2022 проведено впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 , який впізнав в одній із пред`явлених для впізнання осіб особу ОСОБА_7 , та пояснив, що саме його він знає як організатора злочинного угрупування.

11.04.2023 додатково допитано в якості свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що протягом останніх двох років він являється наркозалежною особою та потребує щоденного вживання наркотиків, а саме психотропної речовини «метамфетаміну». Вказану психотропну речовину він купує через свою знайому ОСОБА_11 у ОСОБА_7 . ОСОБА_12 також вживає «метамфетамін», тому з приводу того де, в кого і скільки дістати психотропної речовини він завжди звертається до неї. ОСОБА_13 , є основним постачальником психотропних речовин, зокрема «метамфетаміну». Він неодноразово разом із ОСОБА_14 на її автомобілі марки «Мерседес Гелік», чорного кольору, державний номер НОМЕР_4 , приїжджали до ОСОБА_15 до дому в район АДРЕСА_3 , де ОСОБА_14 піднімалася до його квартири АДРЕСА_4 , та повертаючись, відсипала «дозу» і вони разом їхали до неї додому за адресою АДРЕСА_5 , де вже безпосередньо вживали «метамфетамін» шляхом втягування порошку носом. Інколи вживали «метамфетамін» у неї в автомобілі, де в бардачку завжди лежало дзеркальце та стара банківська картка, які вона використовувала як засоби для вживання наркотиків. Зі слів ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , налагодив чітку схему з виготовлення та продажу «метамфетаміну», на нього працює багато людей, які займаються і виготовленням і продажем «метамфетаміну». Розповідала, що вона також займалася розповсюдженням «метамфетаміну» за проханням ОСОБА_15 , однак потім вирішила «зіскочити» і брати лише для власного вживання.

Під час проведення негласних слідчих розшукових дій відносно ОСОБА_7 підтверджено його причетність до збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

07.05.2023 відповідно до ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було проведено санкціонований обшук автомобіля «AUDI Q5» з д.н.з НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_5 ), який належить ОСОБА_16 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , та яким фактично користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було вилучено сам автомобіль, ключ-брелок від автомобіля «AUDI Q5», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 07.05.2023 року вищевказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явилась, завчасно надала заяву, у якій просить розглянути дане клопотання у її відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно тимчасово вилучене 07.05.2023 року, під час проведення обшуку, а саме: автомобіль марки «AUDI Q5» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_5 ), який належить ОСОБА_16 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , та яким фактично користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ключ-брелок від автомобіля «AUDI Q5», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та мають значення речових доказів для кримінального провадження № 0000656, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч .2 ст. 307 КК України. Також слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна слідчий не долучив жодних доказів та не навів жодних доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-172, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1