Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув кримінальне провадження № 11-сс/4806/259/22 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.3 ст.307 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2022 клопотання слідчого задоволено.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 24.05.2022, 11 год.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 закінчується 23.07.2022 включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_6 слідчим суддею обов`язків - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 198 480 грн.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент протягом п?яти днів внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов?язки: з`являтися до слідчого, прокурора, суду з встановленою періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме м. Ужгород, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи і навчання; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим або прокурором або спілкуватися з нею із дотриманням визначених умов; носити електронний засіб контролю. Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків два місяці.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 від 21.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

17.05.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинені повторно, організованою групою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України сторона кримінального провадження підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 27.09.2021, протоколом про результати негласної слідчої дії (аудіо-, відеоконтроль особи) від 27.09.2021, висновком експерта № СЕ-19/107-21/7185-НЗПРАП від 08.09.2021, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 16.02.2021, висновком експерта № СЕ-19/107-21/1682-МРВ від 19.04.2021, протоколом про результати проведення НСРД - аудіо-відеоконтроль особи від 24.09.2021.

Сторона обвинувачення також посилається на те, що в даному випадку існують ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_6 , враховуючи тяжкість покарання за інкримінований йому злочин, може вчинити спробу переховування від органів досудового розслідування, маючи реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватися на території України; може впливати на експертів, свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього щодо його протиправної діяльності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню; вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин.

Слідчий суддя прийшов до переконання, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, адже інкриміноване йому кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання від дев?яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стороною захисту не спростовано наявність наведених вище, повідомлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням характеру та особливої тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується.

В даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Обираючи найсуворіший запобіжний захід, слідчий суддя врахував особу підозрюваного, взяв до уваги, що ОСОБА_6 раніше несудимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, відтак, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, перебуваючи на волі може впливати на свідків. У зв`язку з цим наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Доказів того, що за станом здоров`я ОСОБА_6 не може утримуватися в умовах СІЗО матеріали клопотання не містять, а тому слідчий суддя прийшов до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із триманням під вартою, що дає обґрунтовані підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вимог ч. 4,5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя прийшов до висновку, що розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом слід встановити у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 грн.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.05.2022 щодо ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор ОСОБА_8 посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в складі організованої групи, за вчинення якого законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України); перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України); може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки підозрюється у вчиненні злочину в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин у складі організованої групи. На наявність вказаних ризиків у своєму рішенні послався і суд першої інстанції.

На даний час триває досудове розслідування, не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, місце їх перебування не встановлено, не з?ясовані всі інші істотні обставини кримінального провадження.

У даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, а також особи підозрюваного. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом не є припущенням, а об?єктивною дійсністю.

З цих підстав більш м?які запобіжні заходи, як особисті зобов?язання, порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч.2 ст.177 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на заперечення проти наведеної вище апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8, прокурора ОСОБА_5 , який не підтримав зазначену вище апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , вивчивши матеріали даного кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга сторони обвинувачення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Згідно ст.117 КПК України застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 176,177,178,182,183,193,194,197 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може вчинити спробу переховування від органів досудового розслідування; може впливати на експертів, свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього щодо його протиправної діяльності, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, в тому числі координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню; вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин, у яких він наразі підозрюється.

Вищенаведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, а тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним, а у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеному ризику.

Вищевказані висновки слідчого судді апеляційний суд вважає такими, що узгоджуються з вимогами закону та фактичними обставинами даної справи, апеляційним судом визнаються належним чином обґрунтованими.

З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, апеляційний суд також, обґрунтованим вважає й висновок слідчого судді про те, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому також обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а також взято до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 .

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, визначаючи щодо ОСОБА_6 розмір застави, в повній мірі врахував вказані норми закону та особу підозрюваного, наявність у нього утриманця.

Визначаючи заставу підозрюваному ОСОБА_6 у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 198 480 грн, слідчий суддя навів у своїй ухвалі від 24.05.2022 підстави, з яких дійшов висновку, що саме такий розмір здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, співставив його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, його матеріальним станом та тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Даний розмір застави буде таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного ОСОБА_6 від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, підстав вважати його необґрунтованим або недостатнім, апеляційний суд не вбачає.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

З цих підстав й наведена вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2022 щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: