1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7183/20 1-в/335/75/2023
16 червня 2023 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням начальника Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:
Судове рішення надійшло на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 04.01.2021.
Цього ж дня, згідно Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.04.2018 № 1301/5, на адресу проживання засудженого направлено відповідне повідомлення встановленого зразку.
Згідно ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
ОСОБА_4 у встановлений законодавством строк не надав до уповноваженого органу з питань пробації підтвердження про сплату штрафу шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
У зв`язку з зазначеним, 28.01.2020 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя направлено подання на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Ухвала суду, яка набрала законної сили 04.03.2021, надійшла до органу пробації 15.03.2021. Цього ж дня на адресу проживання та реєстрації засудженого, які зазначені в судовому рішенні, направлені відповідні повідомлення встановленого зразку.

Станом на 05.05.2021 засуджений не надав до уповноваженого органу з питань пробації копії квитанції про сплату штрафу, у зв`язку з чим до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, направлено подання на підставі ч. 4 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2023 подання уповноваженого органу з питань пробації залишено без задоволення, беручи до уваги, що встановлений законом строк виконання вироку відносно ОСОБА_4 - два роки з моменту набрання ним законної сили, на час розгляду подання сплинув.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2020 набрав законної сили 28.12.2020. Строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 28.12.2023, що свідчить про недоцільність виконання даного обвинувального вироку у зв`язку зі спливом строків його виконання через втрату карального і превентивного впливу.

Згідно з довідкою УІТ ГУНП України № від 10.04.2023 ОСОБА_4 з моменту винесення судового рішення до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 80 Кримінального кодексу України строк давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_4 не зупинявся та не переривався, а минув.

Вище викладене свідчить, що правові перешкоди для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 80 Кримінального кодексу України, відсутні.

Враховуючи викладене, начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 просила звільнити від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 25.11.2020 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У судове засідання начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 не з`явилася, про час та місце розгляду подання повідомлена належно, 17.05.2023 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Подання підтримує у повному обсязі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання він повідомлений належним чином.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 539 КПК України, суд визнав за можливе розгляд подання проводити у відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про судове засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд подання проводиться без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів.

Вивчивши подання, дослідивши додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків вирішуються інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2020 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Вирок набув чинності 28.12.2020.

Судове рішення надійшло на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 04.01.2021.

Цього ж дня, згідно Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.04.2018 № 1301/5, на адресу проживання засудженого направлено відповідне повідомлення встановленого зразку.

Згідно ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

ОСОБА_4 у встановлений законодавством строк не надав до уповноваженого органу з питань пробації підтвердження про сплату штрафу шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У зв`язку з зазначеним, 28.01.2020 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя направлено подання на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2021 подання уповноваженого органу з питань пробації задоволено, виконання вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2020 в частині стягнення несплаченої суми штрафу в розмірі 17000 гривень розстрочено рівними частинами строком на 10 місяців, зобов`язавши засудженого з дня набрання ухвали законної сили щомісячно сплачувати штраф на користь держави у розмірі не менше 1700 гривень до повної сплати.

Ухвала суду набрала законної сили 04.03.2021 та надійшла до органу пробації 15.03.2021. Цього ж дня на адресу проживання та реєстрації засудженого, які зазначені в судовому рішенні, направлені відповідні повідомлення встановленого зразку.

Станом на 05.05.2021 засуджений не надав до уповноваженого органу з питань пробації копії квитанції про сплату штрафу, у зв`язку з чим до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, направлено подання на підставі ч. 4 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2023 подання уповноваженого органу з питань пробації залишено без задоволення з підстав того, що встановлений законом строк виконання вироку відносно ОСОБА_4 - два роки з моменту набрання ним законної сили, на час розгляду подання сплив.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2020 набрав законної сили 28.12.2020. Строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 28.12.2023, що свідчить про недоцільність виконання даного обвинувального вироку у зв`язку зі спливом строків його виконання через втрату карального і превентивного впливу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24.12.2015, справа № 5-324кс15, стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку з`ясовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може прибувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Ухилення від відбування покарання к підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її виною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Згідно довідки УІТ ГУНП України № від 10.04.2023 ОСОБА_4 з моменту винесення судового рішення до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 80 Кримінального кодексу України строк давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_4 не зупинявся та не переривався, а минув.

Таким чином, правові перешкоди для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 80 Кримінального кодексу України, не встановлено.

Враховуючи викладене, та відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 80 Кримінального кодексу України, ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, суд находить можливим задовольнити подання начальника Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 .

Керуючись п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 80 Кримінального кодексу України, ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 25 листопада 2020 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1