ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2365/23 Справа № 176/38/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0000690 за апеляційною скаргою прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року, ухвалений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 389 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, учня ДПТНЗ «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти», не одруженого, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено йому покарання за: ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ч. 2 ст. 389 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2020 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років 5 днів позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період часу з 16.12.2020 до 14.01.2021.

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 призначити йому остаточне покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.

Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2022 року стосовно ОСОБА_10 ухвалено виконувати самостійно.

ОСОБА_11 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки, із покладенням обовязків, визначених ст. 76 КК України.

Вирішено судом питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.

За встановлених судом обставин та викладених у вироку, 09 грудня 2020 року, приблизно о 14 год. 45 хв., точного часу не встановлено, неовнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_10 зайшовши до торгівельного кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що належить ФОП « ОСОБА_12 », розташований за адресою: АДРЕСА_4 , і в них раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення будь-якого майна, що належить потерпілому ФОП « ОСОБА_12 ».

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисних мотивів, з метою наживи, неповнолітній ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_10 схопили поліетиленові паки із пивом «Чернігівське світле» об`ємом 2,35л в загальній кількості 11 штук, в присутності продавця ОСОБА_13 , після чого вибігли із кіоску у напрямку вул. І. Богуна в м. Жовті Води.

Заволодівши викраденим, а саме: 11 пляшками пива «Чернігівське світле» об`ємом 2,35л, та обернувши його у свою власність, неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілому ФОП « ОСОБА_12 » матеріальний збиток, на загальну суму 336,05 грн.

Крім того, 13 грудня 2020 року приблизно о 15 годині, точного часу не встановлено, неповнолітній ОСОБА_7 , проходячи разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_11 по вулиці Богуна в місті Жовті Води Дніпропетровської області, побачив раніше невідомого йому ОСОБА_14 , який присів зігнувши ноги в колінах біля воріт ТОВ «ЮНАЙТЕД ТАБАКО», розташованого за адресою: вулиця Богуна, 140, місто Жовті Води, Дніпропетровська область, у якого на плечі висіла сумка із майном.

В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_11 раптово виник злочинний умисел, направлений на напад ОСОБА_14 з метою заволодіння майном останнього, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, попередньо визначивши вказане майно як предмет свого злочинного посягання, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий суспільно-небезпечний характер своїх дій, поєднаних із нападом із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнає нападу, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, неповнолітній ОСОБА_7 наблизившись до потерпілого ОСОБА_14 наніс останньому множинні удари правою обутою ногою по спині, тулубу, множинні удари кулаком правої руки в обличчя, та обутою правою ногою по голові і тулубу.

Після чого, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, поєднаного із нападом із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнає нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, неповнолітній ОСОБА_11 відкрито зняв з плеча потерпілого ОСОБА_14 сумку дорожньо-спортивного типу, яка має напис «Din gola», вартість якої відповідно до висновку експерта № 25 від 14.12.2020 складає 200,0грн. (двісті гривень), із речами: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_14 , банківська картка банку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , продукти харчування, ключі від помешкання потерпілого, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

В результаті спільних дій неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_14 , згідно висновку судово-медичного експерта № 01 "Е" від 06.01.2020, завдано тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани на шкірі зовнішньої третини лівої брові по її верхньому краю.

Тілесні ушкодження забитої рани на шкірі зовнішньої третини лівої брові по її верхньому краю, виявлені у ОСОБА_14 , потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день), і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.1. "а" та 2.3.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р., відносяться до категорії Легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Неповнолітні ОСОБА_7 з ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток, на загальну суму 200,00 грн.

Крім того, 01 грудня 2020 року провідним інспектором П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_15 під підпис ознайомлено засудженого неповнолітнього ОСОБА_7 , про порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено останнього, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

Так, згідно ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України неповнолітньому ОСОБА_7 роз`яснено, що останній зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України.

Відповідно до ст. 40 КВК України за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також порушення громадського порядку, за яке засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності, до нього уповноваженим органом з питань пробації може бути застосоване застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

Також неповнолітньому ОСОБА_7 роз`яснено, що ухиленням віл відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

01 грудня 2020 року начальником П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_16 видано направлення засудженому ОСОБА_7 для відбування покарання у вигляді громадських робіт до КП ВЖРЕО, а також встановлено дні явки на реєстрацію, з якими останній 04 грудня 2020 року ознайомився під підпис.

Відповідно до розпорядження №515 від 20.12.2018 Виконавчого Комітету Жовтоводської міської ради «Про затвердження Переліку об`єктів та Переліку видів) громадських робіт для осіб, які притягнуті до кримінальної та адміністративної відповідальності на 2019 рік» та згідно наказу КП ВЖРЕО Жовтоводської міської ради №242-ОС від 03.12.2020, неповнолітньому ОСОБА_7 визначено місце роботи для виконання безоплатних громадських робіт до ДБ та ППТ КП ВЖРЕО 04.12.2020 за графіком роботи закладу щоденно по 2 години в день (з 07.30 год. по 09.30 год.), з вихідними днями субота та неділя.

Однак, всупереч встановленого графіку відбування покарання, ОСОБА_7 на роботи з`являвся не систематично, без поважних причин, протягом грудня 2020 року відпрацював лише 2 години.

В подальшому, 13 грудня 2020 року неповнолітній ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та до 14 січня 2021 року перебував під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Жовтовтодського міської суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2020 року.

Після звільнення з-під варти, ОСОБА_7 , протягом січня 2021 року відпрацював 4 години.

В проміжок часу з 21 січня 2021 року по 01 лютого 2021 року був непрацездатним, з 15 лютого 2021 року по 05 квітня 2021 року отримував біцілінотерапію, тому не вихід на громадські роботи починаючи з лютого по 05 квітень 2021 року не є таким, що викликаний поважними причинами.

В подальшому, будучи фізично здоровим, неповнолітній ОСОБА_7 на роботи виходив не систематично та відпрацював: у квітні 2021 року 10 годин (з 44 годин які були встановлені відповідно до графіку робіт), у травні 2021 року 8 годин (з 28 годин які були встановлені відповідно до графіку робіт), у червні 2021 року 4 години (з 32 годин які були встановлені відповідно до графіку робіт), у липні 2021 року 2 години (з 32 годин які були встановлені відповідно до графіку робіт), протягом серпня-жовтня 2021 року на громадські роботи не виходив взагалі без поважних причин.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 , будучи належним чином письмово ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, після вручення застереження про притягнення до кримінальної відповідальності, діючи умисно, ухилився від відбування покарання за цим вироком суду, оскільки на неодноразові виклики органу пробації впродовж лютого жовтня 2021 року без поважних причин не з`являвся, мотивуючи свою відмову відсутністю бажання та наміру відбувати покарання за вироком суду.

18 січня 2021 року, 14 травня 2021 року, 11 червня 2021 року та 08 жовтня 2021 року неповнолітньому ОСОБА_7 особисто винесено письмові попередження про допущення порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також відібрано пояснення останнього в присутності опікуна. З попередженнями також ознайомлено опікуна ОСОБА_17 .

Станом на 20 жовтня 2021 року засуджений неповнолітній ОСОБА_7 продовжує ухилятися від відбування покарання у вигляді громадських робіт, відпрацював лише 30 години громадських робіт із призначених 100 годин за вироком суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за:

ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі;

ч. 2 ст. 389 КК України у виді 30 діб арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2020 року, шляхом переведення за правилами ст. 72 КК України, менш суворого виду покарання в більш суворий, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 5 днів позбавлення волі.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор, не опорюючи фактичні обставини вчинених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кримінальних правопорушень, доведенність їх винуватості та правильність кваліфікації їх дій, вважає вирок незаконним в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Так, прокурор вказує, що суд призначаючи ОСОБА_7 покарання не надав належної оцінки тому, що на момент вчинення інкримінованих йому злочинів, він був неповнолітньою особою, а тому виходячи із положень ч. 3 ст. 61, ст. 98 КК України, до нього не може бути застосовано таке покарання як обмеження волі та конфіскація майна, що узгоджується із висновком ВС у постанові від 09.04.2019 (справа №400/1/18). За таких обставин, прокурор вважає, що вирок підлягає зміні в частині призначення покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_18 та з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити, а вирок суду змінити в частині призначення покарання.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явились, про час та дату апеляційного розгляду повідомленні належним чином, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без їх участі.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні ними інкримінованих їм кримінальних правопорушень, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, кваліфікація їх дій, а також правильність призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених та на кваліфікацію їх дій, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України).

Відповідно до вимог статті 65 КК України суд призначає покарання, не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, а й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Так, вироком суду, ОСОБА_7 засуджено, зокрема за ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна та за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Згідно з ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Частиною 1 статті 98 КК України визначено, що до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк.

Положеннями ч. 2 ст. 98 КК України також встановлено обмеження щодо видів додаткових покарань які можуть бути призначені неповнолітнім та визначено, що до цих осіб можуть бути застосовані лише додаткові покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Вказана норма є імперативною, а тому зазначений у ній перелік видів основних та додаткових покарань, які можуть бути застосовані до неповнолітніх є вичерпним. Інші види основних та додаткових покарань щодо осіб, які вчинили злочин до досягнення ними повноліття не застосовуються, навіть у випадку якщо ці особи на час розгляду справи досягли повноліття.

У кримінальному провадженні неповнолітньою особою вважається той, хто був таким у момент вчинення злочину.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.12.2019 (справа №465/5005/15-к) та від 09.04.2019 (справа № 400/1/18).

Так, з матеріалів кримінального провадження видно, що на момент вчинення кримінальних правопорушень (грудень 2020 року) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був неповнолітнім, у зв`язку з чим основне покарання у виді обмеження волі та додаткове у виді конфіскації майна до обвинуваченого не може бути застосовано з огляду на вимоги ч. 3 ст. 61 КК України та положення ст. 98 КК України.

Вищезазначені обставини не отримали належної правової оцінки судом першої інстанції, що потягло неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині обраного виду основного та додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , тому вирок суду і цій частині підлягає зміні.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 413, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту.

При призначенні покарання суд першої інстанції, у відповідності до положень ст. 65-67 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, відомості, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність обставини, що пом`якшує покарання та тієї, що обтяжує покарання, а також його попередні засудження, у зв`зку з чим, правильно застосував положення ст. 71 КК України,

Водночас, з огляду на те, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 389 КК України не врахував положення ч. 3 ст. 61, ст. 98 КК України та ту обставину, що вказані злочини ним було вчинено в неповнолітньому віці та призначив йому вид основного та додаткового покарання, який за Загальною частиною Кримінального кодексу України до нього застосовано не може бути, що відповідно до ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_7 зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 змінити в частині призначення покарання ОСОБА_7 .

Вважати ОСОБА_7 засудженим за:

ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

ч. 2 ст. 389 КК України у виді 30 (тридцять) діб арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2020 року, із застосуванням положень ст. 72 КК України, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 5 (п`ять) днів позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4