КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а такими є об`єктивні дані (докази), що підтверджують реальність конкретної події злочину - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, проте, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_5 від 17.02.2023 року про вчинення кримінального правопорушення працівниками Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, в розумінні ст.ст. 2, 11 КПК України, вона не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним, тому, вважаючи, що в уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, не виникло обов`язку внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за такою заявою, відмовила у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою через істотні порушення КПК України, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою матеріали скарги направити на новий _________________________________________

Справа №11-сс/824/2259/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

розгляд до суду першої інстанції по суті заявлених вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя самостійно розглядає заяву в порядку ст. 214 КПК з винесенням процесуального рішення про малозначність діяння, що не передбачено діючими положеннями КПК, фактично, порушивши засаду кримінального провадження - законність та порушивши право заявника на судовий захист, гарантоване ст. 55 Конституції України.

Крім того, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не бере до уваги факт, що склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 382 КК, є формальним та вичерпується умисним невиконанням судового рішення.

При цьому суспільна небезпека вказаного злочину полягає у підриві суспільного авторитету правосуддя та обов`язковості виконання судового рішення, що гарантується Конституцією України. В заяві про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК вказано короткий виклад обставин, які вказують на вчинення злочину.

Отже, висновок про наявність чи відсутність ознак суспільно-небезпечного діяння має встановлюватись за результатами досудового слідства, після його початку, а не слідчим суддею під час розгляду скарги на бездіяльність.

Таким чином, вважає, що вищевказане є спробою слідчого судді приховати вчинений працівниками поліції злочин проти правосуддя та, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 412 КПК, є істотним порушенням КПК, оскільки перешкодило суду прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ні ОСОБА_5 , ні прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, при цьому ОСОБА_5 в апеляційній скарзі висловив прохання про її розгляд у його відсутність, а прокурор про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду від нього не надійшло, тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 17 лютого 2023 року ОСОБА_5 подав на електронну адресу до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, заяву про вчинення працівниками Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області (в подальшому Бучанське РУП ГУ НП в Київській області) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Не отримавши інформації щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 19 лютого 2023 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про кримінальне правопорушення від 17.02.2023 року.

За результатами судового розгляду цієї скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні і з таким рішенням погоджується колегія суддів, оскільки визнає безпідставними доводи ОСОБА_5 про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам провадження та суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Згідно заяви ОСОБА_5 від 17 лютого 2023 року, працівники Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області (нині Бучанського РУП ГУ НП в Київській області), отримавши копію судового рішення, а саме ухвали Бородянського районного суду Київської області у справі №369/4556/17, якою особі скасовано звільнення від відбування покарання, призначеного вироком суду, усвідомлюючи про набрання судовим рішенням законної сили та необхідності його виконання, не виконали судове рішення протягом п`яти років, таким чином вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 382 КК України.

Разом з тим, зі змісту вказаної заяви не вбачається очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про вчинення працівниками Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Зокрема, у заяві ОСОБА_5 вказує, що працівники кримінальної поліції Бородянського ВП ГУНП в Київській області, ще в період розгляду Бородянським районним судом Київської області справи №369/4556/17 дійшли з особою, щодо якої постановлена Ухвала, усних домовленостей про те, що судове рішення не буде виконане та особу не буде відправлено для відбуття строку покарання за вироком в обмін на надання особою завідомо неправдивих показань у справі 360/572/18 та подальшого негласного співробітництва з поліцією у виконанні інших незаконних дій, зокрема, здійснення візуального спостереження за іншими особами, які цікавлять керівництво Бородянського ВП (нині Бучанського РУП), без ухвали слідчого судді або суду.

Разом з тим, з даних Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що ухвала Бородянського районного суду Київської області у справі №369/4556/17, з приводу невиконання якої порушує питання у заяві ОСОБА_5 , постановлена 21 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , який є свідком у справі 360/572/18, в якій Бородянським районним судом Київської області 19 грудня 2019 року ухвалено вирок, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Тож, у заяві ОСОБА_5 від 17 лютого 2023 року відсутні відомості, які б об`єктивно свідчили про вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме умисного невиконання ухвали суду, яка набрала законної сили, вчиненого службовою особою, а викладені відомості, які свідчать про намагання в позапроцесуальний спосіб поставити під сумнів допустимість доказів у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , апеляційний перегляд вироку щодо якого ще не завершено.

У зв`язку з цим заява ОСОБА_5 за своєю суттю не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, в розумінні ст. 214 КПК України, що в свою чергу, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України, як вірно зазначив про це в ухвалі слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає безпідставними апеляційні доводи про те, що в заяві наведені достатні дані з посиланням на конкретні обставини, які вказують на вчинення злочину. При цьому зауважує, що всупереч твердженням заявника, слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет наявності відомостей саме про кримінальне правопорушення, які в свою чергу і підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву не набуває статусу цього документа і її подання до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, посилання ОСОБА_5 на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду слідчим суддею скарги на бездіяльність органу досудового розслідування є необґрунтованими.

Отже, оскільки висновки слідчого судді в ухвалі про залишення без задоволення скарги ОСОБА_5 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються матеріалами судового провадження, тобто ухвала від 17 березня 2023 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, то апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ___________________ __________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3