Дата документу 12.06.2023
Справа № 334/4551/23
Провадження № 1-кс/334/1653/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0001180 від 08.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КК України, погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що приблизно у травні 2023 року (точний день та час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому органом слідства місці, використовуючи мобільний додаток для обміну повідомленнями «Telegram», встановлений на його особистому мобільному телефоні, маючи прямий умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій стосовно малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 почав спілкуватись з останньою через зазначений месенджер, тим самим встановлюючи довіру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 вчинив розпусні дії у вигляді інтелектуального розбещення малолітньої потерпілої. Так, ОСОБА_5 неодноразово упродовж травня та червня 2023 року (точні день та час досудовим розслідуванням не встановлені), знаходячись у невстановленому органом слідства місці, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, достовірно знаю неповнолітній вік ОСОБА_6 та використовуючи її безпорадний стан, який виразився у її неповнолітньому віці та у тому, що остання за віком могла формально та не у повній мірі усвідомлювати значення вчинених з нею дій, використовуючи мобільний додаток для обміну повідомленнями «Telegram», здійснив її інтелектуальне розбещення шляхом проведення з нею цинічних розмов на сексуальні теми та демонстрування фото- та відеопродукції порнографічного характеру із оголенням, демонстрацією, здійсненні непристойних торкань до власного статевого органу та демонстративним вчиненням акту онанізму, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть, чим порушив нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_7 .

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у розбещенні неповнолітньої, тобто вчиненні розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

08.06.2023 протоком затримання особи, у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, вилучено мобільний телефон «UMIDIGIA9 Pro» у корпусі сірого кольору, що належить ОСОБА_5 та яким користувався останній для переписки із малолітньою ОСОБА_7 .

08.06.2023 слідчим відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області винесено постанову про визнання речовим доказом об`єкт, вилучений у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, а саме мобільного телефону «UMIDIGIA9 Pro» у корпусі сірого кольору, що належить ОСОБА_5 .

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт та з метою забезпечення збереження речових доказів, недопущення його знищення або відчуження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт, вилучений 08.06.2023 протоколом затримання особи, у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, а саме мобільний телефон «UMIDIGIA9 Pro» у корпусі сірого кольору, що належить ОСОБА_5 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1