ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

cуддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участі сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №002182 від 19.07.2022 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не одруженої, не судимої, не працюючої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 липня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України і призначено їй покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислено з моменту її затримання, тобто з 19.07.2022 р., зараховано в строк покарання, відповідно до вимог ст.72 КК України, період перебування її під вартою.

Обрану відносно ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_7 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 18 354 грн. 70 коп., моральну шкоду в сумі 100 000 грн. У решті інших позовних вимог - відмовлено.

ЄУНСС:727/11207/23

НП:№11-кп/822/339/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ч.1 ст. 115 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертиз в загальній сумі 61 151 грн. 18 коп.

Вирішено питання про речові докази по справі.

На вказане рішення суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.07.2023 р. щодо неї скасувати, як незаконний, та ухвалити новий вирок, яким закрити кримінальне провадження стосовно неї на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів доведення її винуватості у суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Вважає, що докази, покладені в основу вироку, зокрема показання свідка ОСОБА_10 , протокол проведення слідчого експерименту із ним та висновок молекулярно-генетичної експертизи, не доводять її винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Зазначає, що зі свідком ОСОБА_10 у неї неприязні стосунки і тому у нього є підстави її оговорювати, крім того, його покази є суперечливими і не підтверджуються іншими доказами.

Вказує на те, що у неї в піднігтьовому вмісті лівої руки виявлені генетичні сліди крові та клітини потерпілого у зв`язку з тим, що вона оглянула його і пальцями лівої руки доторкнулась до рани.

Звертає увагу колегії суддів на те, що вона інкримінованого їй злочину не скоювала, та, на її думку, вбивство потерпілого міг скоїти ОСОБА_10 або інша невстановлена особа.

Також зазначає, що не повинна відшкодовувати потерпілій завдану моральну шкоду, оскільки свою вину у заподіянні смерті потерпілому не визнала, крім того цивільний позов був пред`явлений потерпілою в суді першої інстанції під час судового розгляду, що є грубим порушенням ч.1 ст.128 КПК України.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Як було встановлено в суді першої та перевірено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 19 липня 2022 року, в період часу приблизно з 14 год. 00 хв. по 16 год.00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого постійного проживання - по АДРЕСА_1 , на підгрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно завдала потерпілому ОСОБА_11 один удар ножем в область животу, чим спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді рани, яке, згідно з висновком судово-медичної експертизи №523 від 01.09.2022 р. відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, доводи захисника - адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній зазначених, думку прокурора, яка заперечила проти поданої апеляційної скарги, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Із зазначеної норми закону слідує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх, оцінити за своїм внутрішнім переконанням та дати остаточну оцінку, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При перевірці вироку місцевого суду апеляційним судом встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджений зібраними у встановленому законом порядку доказами, які ретельно досліджені, оцінені судом та детально викладені у вироку.

Зокрема, із показань свідка ОСОБА_10 , який був безпосереднім очевидцем вчинення ОСОБА_8 інкримінованого їй злочину, вбачається, що 19 липня 2022 року він разом з обвинуваченою та потерпілим розпивати спиртні напої за місцем проживання ОСОБА_12 . В ході спілкування ОСОБА_12 стала агресивною, почала сваритися із ОСОБА_12 , а потім вдарила його пательнею по голові, від чого потерпілий ліг на ліжко і заснув. Через деякий час ОСОБА_8 присіла на ліжко біля ОСОБА_11 , і вдарила його ножем в область тулубу. Після цього свідок одразу покинув приміщення і пішов у напрямку вул. Героїв Майдану, щоб викликати поліцію.

Підстав недовіряти показанням вказаного свідка у колегії суддів немає, оскільки такі показання він надавав суду будучи під присягою, не плутався у них, крім того його показання не змінювались ні на досудовому слідстві ні у суді першої інстанції, та вони повністю узгоджуються із іншими наявними у справі доказами, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що з ОСОБА_10 у неї неприязні стосунки і тому у нього є підстави її оговорювати, не заслуговують на увагу, оскільки сама ОСОБА_8 запросила свідка до себе додому, де вони разом із потерпілим розпивали спиртні напої. Більше того, ні на досудовому слідстві ні у суді першої інстанції обвинувачена та свідок не повідомляли про перебування їх у неприязних стосунках. Відсутні такі відомості і в матеріалах кримінального провадження.

Крім показань свідка ОСОБА_10 винуватість ОСОБА_8 підтверджується також показаннями потерпілої ОСОБА_7 і свідка ОСОБА_13 , які підтвердили у суді першої інстанції, що між обвинуваченою та потерпілим постійно виникали конфлікти, а також сукупністю наявних в матеріалах провадження належних та допустимих письмових доказів.

Так, із протоколу огляду місця події від 19.07.2022 року та фото-таблиці до нього вбачається, що в ході огляду житлового будинку АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання обвинуваченої, було виявлено труп потерпілого ОСОБА_11 з ознаками насильницької смерті, та зазначено вилучені в ході огляду предмети (т.1, а.к.п. 35-84).

Дані, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №523 від 01.09.2022 року, свідчать про те, що смерть ОСОБА_11 , настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу 14-16 годин від геморагічного шоку, який розвинувся внаслідок гострої кровотечі, яка, в свою чергу, виникла як ускладнення проникаючого, сліпого, колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням аорти. Також при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження: - рана розташована на лівій бічній черевній стінці на відстані від нижнього краю рани до пупка 5,0см, лінійної форми, з рівними співставимими краями, верхній край рани із П-подібним кінцем, нижній із гострокутним, косо-горозинтально орієнтована на 5,5-11.5 годин згідно умовного циферблату годинника, розмірами 7,0x2,5см, дном рани є черевна порожнина з якої виступає брижа товстого кишківника, починається раневий канал, який проходить через підшкірно-жирову клітковину через прямий м`яз живота проникає в черевну порожнину, де наявне наскрізне ушкодження щілиновидної форми брижі та кишки, проходить по косовисхідному напрямку де ушкоджує черевну розмірами даного ушкодження 0,3x0,7см, із масивними крововиливами по ранового каналу, темно-червоного кольору. Вище вказаний рановий канал напрямок спереду назад, знизу вверх та справа на ліво, загальна довжина ран каналу від нашкірної рани до черевного відділу аорти становить близько 12,0 см. Дані тілесні ушкодження виникли за короткий проміжок часу, який передував моменту настання смерті, від дії колючо-ріжучого предмету «ножа», з вістрям, обушковим краєм (розміром не менше 0,3см) та відносно гострою ріжучою кромкою, і за ознакою «небезпека для життя» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті. В крові від трупа ОСОБА_11 виявлено антиген А. (а.к.п. 237-241 т.1).

Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 підтверджується факт його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 від колото-різаного поранення передньої черевної стінки з пошкодженням аорти. (т.1 а.к.п.250).

Відповідно до додаткового висновку судово-медичної експертизи №523 від 09.09.2022 року, тілесні ушкодження, які виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , цілком можливо виникли за обставин та механізму, на які вказує свідок ОСОБА_10 у ході його допиту та проведеного за його участю слідчого експерименту від 19.07.2022 року, та які зафіксовані відеозаписом, і за ознакою "небезпека для життя" відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті. (т.1 а.к.п. 244-249).

Із висновку комплексної судової молекулярно-генетичної експертизи та дактилоскопічної експертизи №КСЕ-19/109-22/7691 від 16.09.2022р. вбачається, що генетичні ознаки клітин, виявлені на клинку предмета, схожого на ніж (об`єкт №3.1), збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 (а.с.135-151 т.1).

Із висновку судово-медичної експертизи №251-мк від 23.11.2022 року вбачається, що при експертизі клапотя шкіри з раною із червоної стінки зліва, вилученої при експертизі трупа гр-на ОСОБА_11 , виявлено колото-різане, косо-вертикально орієнтоване ушкодження, щілиноподібної форми, довжиною 5,4 см, що виникло внаслідок разової, колото-ріжучої дії, предмету типу «ножа», з вістрієм, обушковим краєм (розміром не менше 0,3 см) та наявною відносно гострою ріжучою кромкою ширина леза розміром до 5,4 см , які і від інших предметів аналогічної характеристики, із напрямком травмуючої дії спереду-дозаду, зовні до середини, справа на ліво.

При проведенні реакції на присутність 3-х валентного заліза, на наданому клапті шкіри, з ушкодженням, виявлено появу темно-синього забарвлення, яке вказує на наявність слідів металу трьохвалентного заліза, у вигляді дрібних частинок, різних форм та розмірів.

Вищеописане ушкодження із черевної стінки зліва має характерологічні особливості колото-різаної рани, яка виникла внаслідок разової, колото-ріжучої дії, предмету типу «ножа», з вістрям, обушковим краєм, що знаходяться в межах характеристик представленого на дослідження предмету типу «Ножа».

При експертизі наданого на дослідження предмету відноситься до колюче-ріжучого по типу «Ножа», побутового призначення, заводського типу виготовлення, наявним руків`ям та клинком.

Вищеописане ушкодження із черевної стінки зліва, мало виникнути внаслідок дії наданого на дослідження предмету типу «Ножа», як і від інших предметів аналогічної характеристики (т.1а.к.п. 155-156)

Дані, які містяться у висновку комплексної молекулярно-генетичної експертизи та судово-дактилоскопічної експертизи №КСЕ-19/109-22/7696 від 10.08.2022 року свідчать про те, що домінуючі генетичні ознаки клітин, виявлених на руків`ї та клинку предмета, схожого на ніж, позначеного "ІV' (об`єкти №4.1, 4.2) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 , і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 (т.1а.к.п.171-180).

Із висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/109-22/7693-БД від 30.09.2022 року вбачається, що генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті з лівої руки ОСОБА_8 (об`єкт № 2), містять генетичні ознаки двох осіб, а саме зразків крові підозрюваної ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_11 (т.2 а.к.п.151-163). Підстав недовіряти висновку експерта у колегії суддів немає, оскільки такий надано компетентним експертом у межах наданих йому повноважень, більше того, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 19.07.2021 року з відеозаписом до нього вбачається, що свідок ОСОБА_10 детально показав, яким чином ОСОБА_8 завдала удар ножем в область тулубу потерпілого ОСОБА_11 , спричинивши тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці вчинення злочину (т.2 а.к.п.19-22). При цьому, апеляційним судом встановлено, що слідчий експеримент проведено у відповідності до ст.240 КПК України. Підстав ставити під сумнів відомості у ньому зазначені у апеляційного суду немає, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими письмовими доказами, а також із показаннями свідка ОСОБА_10 , наданими ним безпосередньо суду.

Окрім наведених доказів, винуватість ОСОБА_14 підтверджується й іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження та були покладені в основу обвинувального вироку, а тому твердження апелянта про наявність лише декількох доказів її винуватості є безпідставними, та спростовуються вищенаведеними беззаперечними доказами.

Дослідивши та оцінивши наведені докази, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням приписів ст. 94 КПК України, районний суд правильно встановив, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Будь - яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено, в тому числі і ті, на які вказує обвинувачена.

Невизнання вини ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України та її твердження про те, що злочин був вчинений іншою особою, а не нею, слід розцінювати як спосіб її захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки її винуватість поза розумним сумнівом доведена сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення. Більше того, з матеріалів справи вбачається, що органом досудового слідства розглядались і інші версії вбивства потерпілого, в тому числі і свідком, на якого вказує обвинувачена, однак такі не знайшли свого підтвердження у ході проведення досудового слідства.

Що стосується доводів обвинуваченої про те, що сліди крові у піднігтьовому вмісті лівої руки та клітини потерпілого були виявлені експертом через те, що вона доторкнулась до рани потерпілого, то такі колегія суддів вважає лінією захисту задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, колегія суддів вважає, що воно призначено їй у відповідності з вимогами ст. 50,65-67 КК України.

Що стосується доводів обвинуваченої про те, що цивільний позов був пред`явлений потерпілою в ході судового розгляду справи, то такі є слушними та знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Водночас початок судового розгляду врегульовано положеннями ст. 347 КПК України, згідно з якою судовий розгляд починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 19.12.2022 р. в судовому засіданні прокурор оголосив короткий виклад обвинувального акта, що підтверджується журналом судового засідання (а.к.п.44, т.3).

У подальшому, 28.12.2022р. до Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява від потерпілої ОСОБА_7 , що підтверджується штемпелем районного суду, тобто після початку судового розгляду, отже цивільний позов було пред`явлено потерпілою з порушенням строку, визначеного у ч.1 ст.128 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову, як те передбачено ст.409 КПК України, слід скасувати, залишивши пред`явлений цивільний позов потерпілої без розгляду, а апеляційну скаргу обвинуваченої задовольнити частково.

Роз`яснити потерпілій, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України скасувати в частині рішення про цивільний позов.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_7 , цивільний позов якої залишено без розгляду, що вона має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

У решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженою ОСОБА_8 в той самий строк, з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3