Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1968/23
Провадження № 1-кс/723/2660/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2023 року

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 3 ст. 332 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, -

встановив:

Старший слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі по тексту - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000232 від 11 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який продовжено до 20.05.2023 року у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, маючи злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України вступив у попередню злочинну змову з невстановленою досудовим розслуванням особою, прибув 11.05.2023 року на обумовлене місце, яке знаходиться в адміністративних межах смт. Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області де очікував, а в подальшому пішим порядком супроводжував, за грошові кошти в сумі 500 Євро, громадян ОСОБА_7 та інших осіб до лінії розмежування державного кордону України з Румунією, в напрямку 751 прикордонного знаку, де і був затриманий прикрдонним нарядом.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.332 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та співучасників і вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду, клопотання не визнав мотивуючи своє невизнання тим, що він не буде порушувати обов`язки які на нього покладені і просить застосувати до нього домашній арешт. Він також має можливість заплатити заставу, якщо суд обере такий вид запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечив клопотання посилаючись на відсутність ризиків та просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього цілодобового чи не цілодобового арешту.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити:

- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 11 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000232 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

12 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Виходячи із наданих суду матеріалів досудового розслідування, а саме повідомлення НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.05.2023 року про виявлення кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4 протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , протоколу проведення слідчого експерименту із цим свідком, протоколу пред`явлення свідку особи для впізнання за фотознімками, а також протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та протоколу пред`явлення йому особи для впізнання за фотознімками, слідчий суддя вбачає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_4 підозру від 11 травня 2023 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлюючи обґрунтованість підозри, слідчому судді не обов`язково аналізувати докази які підтверджують цю підозру, оскільки виходячи із п. 175 рішення від 21.04.2011 року, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини вважає, що мають існувати факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що злочин було вчинено тобто що саме ОСОБА_4 , міг вчинити вказане правопорушення. Крім цього суд враховує, що ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєнні злочину передбаченому оголошеною підозрою.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3, та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків і співучасників в цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд знаходить, що зазначений слідчим та прокурором ризик щодо можливості у підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати незаконний вплив на свідків та на співучасників вчинення цього кримінального правопорушення є обгрунтованим, за виключенням свідків його затримання, а саме військовослужбовців прикордонної служби, оскільки свідок ОСОБА_7 знайомий підозрюваному і показання цього свідка будуть прийняті як доказ вчинення кримінального правопорушення виключно після його допиту в суді.

Всі інші співучасники вчинення цього кримінального правопорушення також відомі підозрюваному ОСОБА_4 , а оскільки вони не відомі органам досудового розслідування то ОСОБА_4 дійсно матиме змогу вільно впливати на них з метою узгодження дачі показань між ними для уникнення від кримінальної відповідальності.

Що стосується можливості впливу підозрюваним на свідків його затримання, а саме військовослужбовців прикордонної служби ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , то вказане на думку суду є неможливим так як вказані особи виконали свій військовий обов`язок і не порушили присягу, що свідчить про їх непохитність, а відповідно і неможливість здійснення на них будь-якого впливу з боку осіб які вчинюють злочин.

Разом з тим суд не знаходить підтвердженими два інші ризики, щодо можливості переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду з посиланням на те, що підозрюваний для цієї мети має змогу перетнути кордон України так як йому відомі способи для незаконного перетину. Суд вважає, що вказане є надуманим так як доказів такої поведінки підозрюваного не надано. Спростовуючи вказане, слід використати ті обставини, що підозрюваний затриманий прикордонним нарядом, що таким чином свідчить про надуманість існування у підозрюваного якихось способів для незаконного перетину кордону.

Суд також не знаходить підтвердженим ризик щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення пов`язаного із переправленням осіб через державний кордон. При цьому суд враховує, що ні в клопотанні ні в суді прокурором не обгрунтовано вказаний ризик і на його підтвердження не надано жодних доказів. Безпідставне застосування вказаного ризику, на думку слідчого судді, буде порушувати принцип справедливості закладений в завданнях кримінального провадження, що вказані в ст. 2 КПК України та засадах верховенства права і законності які визначені статтею 7 КПК України.

Виходячи із вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що не підтвердження всіх зазначених в клопотанні ризиків, ніяким чином не впливає на існування інших ризиків та на результат розгляду клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи з обставин вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме наявність прямого умислу на організацію та сприяння незаконному переправленню осіб за межі держави під час дії в Україні воєнного стану а також наявність одного підтвердженого ризику, слідчий судя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Визначення саме такого запобіжного заходу обумовлюється крім зазначених в цій ухвалі підстав також і обставинами вчинення злочину в умовах воєнного стану, коли всі зусилля країни направлені на недопущення агресивної окупації території України та на повну перемогу над загарбниками.

При цьому, слідчий суддя вважає неможливим врахування суспільної репутації підозрюваного, яка могла би вплинути на визначення можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на те, що підозрюваний не працює, офіційно одружений і має на утриманні малолітню дитину, що є стримуючим фактором до запобігання встановленому ризику, однак вказане не перешкодило підозрюваному ОСОБА_4 готуватися і вчинити суспільно-небезпечне діяння пов`язане із порушенням Державного суверенітету України.

На думку слідчого судді інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити неможливість впливу на свідка та інших співучасників та не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Виходячи з цього, а також з огляду на безпосередній об`єкт та суб`єктивну сторону злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів та прямий умисел на порушення недоторканості кордону України особами яких переправляють через державний кордон, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, є неможливим.

При цьому враховується, що сприяння в переправленні через державний кордон України планувалася не однієї особи, а групи осіб і така організація здійснювалась за попередньою змовою групою осіб, а злочин скоювався з корисливих мотивів.

Разом з тим суд враховує, що згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка не заперечує визначення розміру застави для злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Жодних заперечень проти застосування застави, слідчому судді не надійшло, а підозрюваний зазначив, що він може сплатити заставу, тому зважаючи на норми зазначені в ч.3 ст.183 КПК України, суд на виконання свого обов`язку щодо визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначає його у відповідності до положень ст.182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення і тяжкість злочину, а також особу підозрюваного, який позитивно характеризується по місцю проживання, одружений, не працевлаштований. Його майновий стан характеризується як неналежний, оскільки підозрюваний та його дружина ніде не працюють. Утримують малолітню дитину на зароблені тимчасовими та непостійними роботами, грошима. Проживає разом з батьком, який отримує щомісячну страхову виплату в сумі 50 гривень 85 копійок, як особа яка отримала трудове каліцтво.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя, враховуючи наявний ризик, роль підозрюваного у вчиненні цього злочину, визнання винуватості і неналежний матеріальний стан підозрюваного вважає, що таким розміром мають бути передбачені пунктом 2 ч.5 ст. 182 КПК України двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і саме такий мінімальний розмір застави, на думку суду може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання, а саме з 21,00 години 11 травня 2023 року.

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі, шістсот вісімдесят) гривень, які можуть бути внесені як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 37567646, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ підозрюваного).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із смт. Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим чи прокурором, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1