1Справа № 335/7298/23 1-кс/335/2042/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16.02.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернуся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), в якій зазначив, що 16.02.2023 року він звернувся до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою, в якій повідомив про те, що ГУ державної податкової служби України використовує підроблені документи повідомлення боргу ПУАТ «Фідобанк», на підставі якого нараховує заявнику податки і штрафні санкції. В своїй заяві просив провести перевірку за даною заявою і припинити злочинні дії з боку осіб податкової служби.

Всупереч діючому законодавству, ч. 1 ст. 214 КПК України відомості заявою не були внесені до ЄРДР.

ОСОБА_3 вказує, що за змістом ч. 3, та ч. 4 ст. 214 КПК України заборонено здійснено досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Крім того, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Європейський суд з прав людини у рішенні «Скороходов проти України» зазначив, що органи влади, які були уповноважені порушити та розслідувати кримінальну справу, зобов`язані здійснити справжні спроби оперативно та ретельно розслідувати справу, встановити факти та у разі необхідності притягнути до відповідальності винних осіб.

В ході проведення перевірки, заявника було опитано і більше ніяких дій не провадилося. Під час допиту він повідомив про те, що 30.11.2018 року отримав повідомлення № 11019/14/08-01-50-07 від 23.11.2018 року з якого вбачається, що згідно отриманої податкової інформації ним в 2015 році отримано дохід у вигляді податкового блага-прощення боргу ПУАТ «Фідобанк» в сумі 698932,64 грн. Його терміново запросили до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області для подання річної декларації. 04.12.2018 року ним до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області було подано заперечення на дане повідомлення в якому зазначалось, що жодних стосунків з ПУАТ «Фідобанк» не мав. Про прощення боргу нічого невідомо і його не підписував, а лише здалеку бачив його і підписано воно було « ОСОБА_5 », а не позивачем ОСОБА_3 .

Заявник повідомив УДФС, що ПУАТ «Фідобанк» надав до УДФС недостовірні, підробні документи та порадив у своєму зверненні УДФС звернутися до правоохоронних органів. Також, зауважив, що оскільки у 2015 року він доходів не мав, то не вважає за доцільне надавати до УДФС декларацію або може надати нульову. УДФС листом № 11881/14/08-01-50-07 від 12.12.2018 року повідомило, що УДФС направило до ПУАТ «Фідобанк» додатковий запит щодо вказаного прощення боргу з наданням документів.

УДФС запитом № 280/14/08-01-50-07 від 09.01.2019 року повідомило, що на податковий запит ПУАТ «Фідобанк» повідомив УДВС про те, що він належним чином повідомив громадянина про суми прощення та обов`язок задекларувати дохід, а також Банк підтвердив, що в 3-му кварталі 2015 року відобразив у звіті за формою 1-ДФ доходи.

15.01.2019 року ОСОБА_3 звернувся до УДФС з заявою в якій вказував, що вимоги УДФС безпідставні, бо жодних доходів в 2015 році він не отримував та про прощення йому нічого відомо не було до 2019 року. Оскільки УДФС в зазначеній відповіді вказало, що він належним чином ознайомлений про суми прощення, то у цій заяві він просив УДФС надати йому для ознайомлення та копії документів на які посилається УДФС, а саме: 1) повідомлення Боржнику про прощення, яке підписано особисто ОСОБА_3 а не « ОСОБА_5 »; 2) повідомлення про вручення позивачу рекомендованого листа; 3) відповідний договір підписаний саме позивачем.

Проте відповіді на свою заяву заявник не отримав.

ОСОБА_3 наголошує, що ніколи не мав ніяких відношень із ПУАТ «Фідобанк», не отримував повідомлення про прощення боргу, не підписував його, адже в цей період він знаходився в зоні проведення АТО.

Крім того, 18.01.2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось до нього з позовом про стягнення коштів за податковим боргом, який виник на підставі зазначеного підробленого повідомлення ПУАТ «Фідобанк» про прощення боргу. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року у справі № 280/492/2023 позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Стягнуто податковий борг у сумі 249964,05 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Дане рішення суду було оскаржено в апеляційному порядку до Третього адміністративного апеляційного суду. Провадження у справі відкрито 12.06.2023 року.

ПУАТ «Фідобанк» знаходиться в стані ліквідації, податкова служба відмовила у наданні такого повідомлення. Тобто, іншим способом заявник захистити свої права не має можливості, аде вказує, що для підтвердження того, що документ підроблений, необхідно провести судову почеркознавчу експертизу та судово-технічну експертизу документу. Оскільки самостійно отримати даний документ ОСОБА_3 не має можливості, він звернувся до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області з заявою, в якій він повідомив про злочину і в ході допиту заявив клопотання про призначення експертизи.

На сьогоднішній день відомості до ЄРДР не внесені, експертизу не призначено.

Листами № 9271/46/01/02-2023 від 03.07.2023 року та № Б-102/Б-105/46/01/02-2023 від 19.06.2023 року, які заявник отримав одночасно в конверті 18.07.2023 року, його було повідомлено про те, що в ході вивчення матеріалу було встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року у справі № 280/492/23 позовну заяву адміністративного суду від 21.03.2023 року у справі № 280/492/2023 позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу задоволено повністю. Також поспілкувавшись із співробітниками ДПС встановлено, що всі документи ліквідованого ПАТ «Фідобанк» знаходяться в НБУ. В даному випадку має місце цивільно-правий спір, який має вирішуватися в суді. Проведеною перевіркою, фактів, які б вказували на присутність в даному випадку складу та ознак кримінального правопорушення встановлено не було, у зв`язку із чим немає підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

У зв`язку із бездіяльністю Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, заявником було самостійно направлено заяву до ПАТ «Фідобанк» про витребування повідомлення про прощення боргу, однак відповіді не отримано.

Таким чином, заявник вважає бездіяльність Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінального правопорушення неправомірною, а рішення, викладені в листах № 9271/46/01/02-2023 від 03.07.2023 року та № Б-102/Б-105/46/01/02-2023 від 19.06.2023 року необґрунтованими, незаконними і передчасними.

На підставі викладеного, просив зобов`язати Відділ поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України, викладені у заяві ОСОБА_3 від 16.02.2023 року.

Ухвалою слідчого судді від 07.08.2023 року відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали в повному обсязі, з наведених у ній підстав та просили зобов`язати уповноважену особу Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Надали суду рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 07.08.2023 року у справі № 280/492/23.

У судовому засіданні заявник пояснив, що заява про кримінальне правопорушення хоча і була датована 14.02.2023 року, проте до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області була направлена поштою лише 16.02.2023 року, тому заяву слід вважати такою, що від 16.02.2023 року.

Представник Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним листом, причину неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК України, думки заявника та його представника, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності в судовому засіданні представника Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області на підставі наявних в провадженні матеріалів.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, вислухавши заявника та його представника, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, дійшов до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що згідно квитанції від 16.02.2023 року, ОСОБА_3 звернувся до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою, що датована від 14.02.2023 року, про вчинення на його думку кримінального правопорушення. Однак, уповноваженими особами Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заява від 16.02.2023 року не внесена до ЄРДР.

Відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області були надані відповідді заявнику ОСОБА_3 , за № 9271/46/01/02-2023 від 03.07.2023 року та №.102/Б-105/46/01/02-2023 від 19.06.2023 року.

Згідно відповіді Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області № 9271/46/01/02-2023 від 03.07.2023 року, повідомлено заявника, що заява ЄО № 13872 від 14.06.2023 року можливої підробки документів працівниками Вознесенівської ДПІ розглянута. Співробітниками поліції було здійснено ряд заходів щодо виявлення можливої протиправної діяльності з боку посадових осіб Вознесенівської ДПІ та було встановлено, що Вознесенівська ДПІ діяла на підставі наданої інформації від Національного банку України, та документи, підтверджуючі операцію щодо анулювання (прощення) частини заборгованості за кредитним договором № 502в/37 від 28.03.2008 року знаходиться в Національному банку України. Проведеною перевіркою, фактів які б вказували на присутність в даному випадку складу та ознак кримінального правопорушення встановлено не було, у зв`язку з чим, відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Натомість, рекомендовано ОСОБА_3 звернутися із відповідним запитом до Національного банку України для отримання відповідних документів щодо його анулювання (прощення) частини заборгованості за вказаним договором. Таким чином, в заяві відсутні ознаки будь-якого адміністративного чи кримінального правопорушення, у зв`язку з чим перевірка припинена.

Згідно відповіді Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області № 102/Б-105/46/01/02-2023 від 19.06.2023 року, повідомлено, що звернення від 16.06.2023 року та 18.05.2023 року зареєстровано в ІТС № 10947, 11135. В ході вивчення наданого матеріалу було встановлено, що Запорізький окружний адміністративний суд вирішив задовольнити повністю позовну заяву ГУ ДПС про стягнення з ОСОБА_3 податкового боргу, рішення від 21.03.2023 року справа № 280/492/23. Також поспілкувавшись із співробітниками ДПС в ході бесіди було встановлено, що всі документи ліквідованого ПАТ «Фідобанк» на який вказує заявник, в даний час знаходяться в Національному Банку України. В даному випадку має місце цивільно-правовий спір і таких спір, в порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, заявник має вирішити у суді.

Відповідно до частини першої статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у порядку, передбаченому КПК України (п. 18 частина перша статті 3 КПК України). У межах судового контролю слідчий суддя здійснює розгляд скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача та прокурора, відповідно до статті 303 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною другою статті 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

При цьому, виходячи зі змісту статті 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач та прокурор.

Отже, обов`язок із внесення відповідних відомостей про вчинене кримінальне правопорушення покладається на слідчого, дізнавача, прокурора, до якого надійшла заява, повідомлення про таке діяння.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені в частині п`ятій статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, зокрема: дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про ЄРДР.

Для висновку про бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно встановити, що подана заява дійсно є заявою про вчинення кримінального правопорушення та містить відповідні відомості.

Також, згідно з п. 2 частини першої Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Крім того, відповідно до п. 14 глави 2 Розділу II Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 року за № 298, при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Відповідно до частини першої статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Статтею 11 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб тощо), суб`єктивна та об`єктивна сторони кримінального правопорушення.

Діючим КПК України передбачена спрощена процедура початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки викладених в заяві обставин), яка полягає в тому, що для внесення відомостей до ЄРДР необхідно лише перевірити зміст самої заяви про кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній конкретних, відомих заявнику обставин об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). При цьому такі обставини мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статі КК).

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні (заяві) про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Разом з тим, такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Вказане слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Крім того, відповідно до висновку, що викладений у п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчий суддя надає оцінку змісту заяви.

Відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Положення статті 214 КПК України свідчать про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Положення статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із частиною першою статті 2 та статті 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави зробити висновок, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень частини першої статті 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у частині четвертій статті 214 КПК України.

Окрім наведеного, вважаю необхідним зазначити, що завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог статті 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року в справі № 818/15/18, за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також, Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив на тому, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 року в справі № 556/450/18, «підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

Заявник у своїй скарзі виклав аргументи щодо бездіяльності Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак, фактично подана заява від 16.06.2023 року до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, за своїм змістом та суттю не є заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення, за викладених заявником обставин. Така заява за формою та змістом не вказує на наявність вчинення кримінального правопорушення, що, у свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

У судовому засіданні встановлено, що у поданій ОСОБА_3 заяві від 16.02.2023 року не наведено жодних об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про наявність ознак злочину, зокрема, часу, місця, способу та інших обставин вчинення злочину.

Зі змісту доводів скарги та долученої до неї заяви з додатками, на які посилається заявник, не вбачається ознак суспільно небезпечного кримінально караного діяння, за яке передбачено кримінальну відповідальність особливою частиною Кримінального кодексу України. У заяві про кримінальне правопорушення, що подається в порядку статті 214 КПК України, повинні бути зазначені не будь-які відомості, а відомості про факти, які вочевидь свідчать про вчинення певних незаконних дій, за які передбачена кримінальна відповідальність. З заяви ОСОБА_3 достеменних відомостей такого характеру не вбачається. Крім того, в самій заяві відсутні відомості про попередження заявника про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин. Таким чином, у скарзі відсутні, передбачені частиною п`ятою статті 214 КПК України, відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про наявність ознак злочинів.

Аналіз наведених положень, оцінка встановлених обставин, дослідження доводів скарги та документів, зокрема змісту заяви, у даному провадженні дає підстави слідчому судді дійти висновку, що невнесення відомостей за заявою ОСОБА_3 від 16.02.2023 року про кримінальне правопорушення не є протиправним та ніяким чином не порушує права заявника.

При цьому твердження заявника про можливе вчинення службовими особами податкового органу кримінального правопорушення ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їхній дій під час виконання посадових обов`язків та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. За таких обставин, підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 16.02.2023 року не вбачається.

На переконання слідчого судді, доводів, наведених ОСОБА_3 у поданій ним заяві та скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно службових осіб податкового органу, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування невизначеного кола службових осіб правоохоронного органу, лише з огляду на суб`єктивні припущення заявника про вчинення ними протиправних дій.

Крім того із заяви вбачаються цивільно-правові відносини, а тому слідчий суддя доходить висновку, що заявником обрано неправильний спосіб захисту своїх прав, отже підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 16.02.2023 року, слідчий суддя не вбачає.

Таким чином слідчий суддя приходить до переконання, що уповноважені особи Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, отримавши заяву ОСОБА_3 від 16.02.2023 року, дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, оскільки дійсно в даних відносинах, які склалися між ОСОБА_3 та ГУ державної податкової служби України з приводу використання на думку заявника підробленого документа, а саме повідомлення боргу ПУАТ «Фідобанк», на підставі якого йому нараховує податки і штрафні санкції вбачається цивільно-правовий характер.

Невнесення відомостей до ЄРДР із заяв, які за своєю суттю не є заявою про кримінальне правопорушення, не є бездіяльністю слідчого, дізнавача чи прокурора в розумінні положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що дії уповноважених осіб Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області були правомірними, та начальником Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області зроблено правильний висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР з заяви ОСОБА_3 .

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13.05.1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

А тому, враховуючи вказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, оскільки будь-яких відомостей про вчинення саме кримінального правопорушення із заяви ОСОБА_3 від 16.02.2023 року не встановлено, не надано їх ініціатором скарги і в судовому засіданні, слідчий суддя не вбачає підстав для зобов`язання уповноважених осіб Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР.

Відтак, подана слідчому судді скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 року.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16.02.2023 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1