ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/435/23

Провадження № 1-кп/568/53/23

08 червня 2023 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радивилів кримінальне провадження №0000011, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 січня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, працюючого робітником з благоустрою Козинської сільської ради, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні немає, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_6 , належних висновків для себе не зробив та вчинив систематичне домашнє насильство.

Згідно постанов Радивилівського районного суду від 08.02.2021 року (справа №568/128/21), від 24.12.2021 року (справа №568/1919/21), від 11.04.2022 року (справа №568/328/22), від 07.06.2022 року (справа №568/506/22) ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 по місцю їх проживання АДРЕСА_1 , а саме вчинення дій психологічного характеру (словесні образи, груба нецензурна лайка, крики, приниження, погроза фізичної розправи), внаслiдок чого була завдана шкода психiчному здоров`ю потерпілої.

Так, продовжуючи свої систематичні дії, 09 січня 2023 року о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, вчинив психологічне насильство, що виразилось у словесних образах грубою нецензурною лайкою, криках, приниженні, що є психотравмуючим фактором та до погіршення якості життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав та дав показання про те, що дійсно між ним та дружиною іноді виникають конфлікти, так як він зловживав спиртним. По факту вчинення насилля в сім`ї він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що усвідомлює, що така поведінка є неприйнятною, на даний час він не вживає алкоголь, дбає про дружину і дітей, стосунки в сім`ї налагодились. Зауважив, що хоче йти захищати Батьківщину та у подальшому не вчинятиме протиправних дій.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просить врахувати відношення обвинуваченого до вчиненого, примирення з потерпілою, перебування на його утримання трьох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику з місця роботи, відсутність обставин,що обтяжують покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та на даний час примирилася з останнім.

Прокурор в судовому засіданні висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Також вважає за можливе звільнення особи від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, оскільки обвинувачений розкаявся у скоєному, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, зробив для себе належні висновки.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду, щодо недоцільності дослідження інших обставин справи, їх скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, при цьому, суд з`ясував чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, а також, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дослідження доказів у більшому об`ємі є недоцільним у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а тому враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, його дії вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 відноситься до нетяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягався, але в силу ст..89 КК України вважається не судимим, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено щире каяття обвинуваченого.

Згідно обвинувального акту, обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , зазначено вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, оскільки така обставина є кваліфікуючою ознакою інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення і додаткового визначення як обтяжуючої обставини не потребує.

Також суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання винного, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, яка зазначена в обвинувальному акті, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини стороною обвинувачення не надано.

Суд також враховує досудову доповідь від 05.06.2023 р., підготовлену провідним інспектором Дубенського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_7 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 за висновком якої існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання в громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: проведення індивідуально-профілактичної роботи, участь у соціально-виховних заходах, спрямованих на попередження вживання алкогольних напоїв, усвідомлення наслідків своїх протиправних дій, формування навичок контролю над своєю поведінкою та мисленням, ведення здорового способу життя та право слухняної поведінки. В разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на обвинуваченого крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить висновку, що мета покарання - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі ближче до нижньої межі санкції ст.126-1 КК України.

Разом з тим, з врахуванням особи обвинуваченого, думки потерпілої щодо обрання покарання по закону, з врахуванням висновків уповноваженого органу з питань пробації суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком із покладенням на нього відповідних обов`язків згідно із ст.76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого та є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витратита речові докази кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Керуючись ст.75 Кримінального Кодексу України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1. 3 ст.76 Кримінального Кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1