Справа № 751/4415/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/619/23
Категорія - ч.2 ст.156 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

законних представників потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження

№0003706 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Остер, Чернігівської області, без реєстрації фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розлучений, освіта середня, не працює, в силу ст.89 КК України, раніше не судимий,

засуджений ч.2 ст.156 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання з 18 серпня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Включено інформацію про ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.08.2022 року на майно.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 28 липня 2022 року близько 19.00 години, ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на розбещення малолітніх, а саме на вчинення дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення останніх, порушити їх нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті, підійшов до малолітніх ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого, усвідомлюючи малолітній вік потерпілих, вчинив у їх присутності розпусні дії, як фізичне розбещення, а саме: приспустивши власні штани, оголив свій статевий орган та здійснював до нього доторки руками, та в подальшому, засунув руку в штани малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та здійснював доторки рукою до її статевих органів, що призвело до задоволення статевої пристрасті ОСОБА_10 та спричинило малолітнім ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шкоду їх нормальному моральному становленню.

Не погоджуючись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду першої інстанції та закрити відносно нього кримінальне провадження. В обґрунтування скарги послався на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи. Вказав на недоведеність поза розумним сумнівом його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінально правопорушення. Також послався на суперечність показань малолітніх потерпілих та свідка ОСОБА_14 .

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора та законних представників потерпілих, які просили вирок місцевого суду залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що малолітніх потерпілих він бачив лише один раз і спілкувався з ними не більше 10-15 секунд, коли проходив повз них. Наполягав на тому, що жодних розпусних дій відносно малолітніх потерпілих він не вчиняв, а останні його обмовляють з невідомих йому причин.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, допитана у місцевому суді у відповідності до ст.354 КПК України, у присутності законного представника та психолога малолітня потерпіла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що 28.07.2022 близько 18.00 год, вона разом з подругою ОСОБА_15 (малолітньою ОСОБА_13 ) знаходилися на дитячому майданчику, біля будинку, де вона проживає, за дитячим клубом «Ровесник». До них тричі підходив незнайомий чоловік дід, одягнутий у білу клітчасту в голубі квадрати сорочку, також у нього була голуба кепка. Коли чоловік підійшов вдруге, то спитав яка година. Поруч з ними також був їх друг ОСОБА_16 , який відповів чоловіку скільки годин. Потім чоловік підійшов втретє, та засунув руку собі у штани та «трогав» там. Потім він засунув свою руку до її штанів, залізав своєю рукою їй у трусики та мацав там, між ніг за її статеві органи. При цьому він посміхався. Під час вказаних дій чоловіка він відтягував свої штани і малолітня ОСОБА_12 бачила його статевий орган. Далі її подруга заплакала, вони втекли звідти, а чоловік залишився біля машин. Наполягала, що тричі до них підходив один і той самий чоловік. Також вказала, що в поліції вона одразу ж упізнала чоловіка, який чіплявся до неї. Впізнання проходило у двох кімнатах, у кімнаті за склом стояли чотири чоловіки, впізнала обвинуваченого за обличчям. Потерпіла раніше до цього випадку не бачила цього чоловіка.

Допитана у суді першої інстанції у відповідності до ст.354 КПК України, у присутності законного представника та психолога малолітня потерпіла ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду пояснила, що у вказаний день та час вони з подругою ОСОБА_17 (малолітньою ОСОБА_12 ) знаходилися за «Ровесником», з торця будинку АДРЕСА_2 , до них тричі підходив раніше невідомий чоловік, який запитував скільки годин, як їх звати. Коли цей чоловік підійшов до них втретє, то вона бачила, як чоловік заліз рукою до себе у штани, мацав там, а потім у штани до Ліки, також мацав там. При цьому чоловік свої штани не знімав, а відтягував. Малолітня ОСОБА_13 бачила його статевий орган, тому злякалась та почала плакати, після чого вони втекли звідти. Пізніше їй зателефонувала мама, якій вона все розповіла. Також ОСОБА_13 зазначила, що чоловік був одягнений у білу сорочку в голубу клітинку, також була кепка, але колір не пам`ятає. Крім того, потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що її запрошували до поліції, де за склом було 4-5 чоловіки, обвинуваченого вона одразу ж впізнала. До цього випадку обвинуваченого вона не знала.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_7 у місцевому суді показала, що 28.07.2022 ввечері вона, прийшовши додому дізналась від своєї малолітньої доньки ОСОБА_12 , що близько 19-ї години цього дня до останньої були вчинені розпусні дії чоловіком, який підійшов до них з подружкою (малолітньою ОСОБА_13 ), коли вони гралися на сходах у закутку на «Ровеснику». Дочка розповіла, що чоловік підійшов, почав розмовляти з ними і торкав себе рукою у штанах, а потім заліз у штани до дочки. Цей чоловік тримав себе за статевий орган, а також торкав статеві органи дочки. Після цього дочка була пригнічена, дуже переживала та не хотіла знову зустріти того чоловіка. Також пояснила, що під час проведення впізнання на досудовому розслідуванні її малолітня дочка ОСОБА_12 впевнено, без вагань впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 як чоловіка, який вчиняв щодо неї розпусні дії.

Допитана в судовому засіданні місцевого суд законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_13 ОСОБА_8 підтвердила обставини вчинення обвинуваченим розпусних дій щодо малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які їй стали відомі від її малолітньої дочки ОСОБА_13 . Остання розповіла, що коли вони з Лікою (малолітньою ОСОБА_12 ) гуляли за «Ровесником», то чоловік, що підійшов до них, поліз до себе в штани, робив там дії, а коли він поліз у штани до Ліки. Вона злякалась та заплакала і вони побігли. Також, зазначила, що одного разу, вже після скоєного злочину, вона разом зі своєю малолітньою дочкою ОСОБА_13 йшли по вулиці поряд з їхнім будинком, дочка побачила та вказала їй на обвинуваченого, як такого, що здійснював щодо неї розпусні дії. Цього чоловіка ОСОБА_8 сфотографувала на свій мобільний телефон та фото вказаної особи передала співробітникам поліції.

Малолітній свідок ОСОБА_14 у суді першої інстанції показав, що він гуляв зі своїми подружками ОСОБА_17 та ОСОБА_15 біля сходів, позаду «Ровесника», коли до них підійшов раніше незнайомий чоловік, який запитував котра година. Тоді він телефонував бабусі та запам`ятав, що було 18 годин 58 хвилин. Потім цей чоловік відійшов та спостерігав за дівчатами. ОСОБА_14 катався на велосипеді та не бачив, щоб чоловік робив щось погане. Вказаний чоловік був одягнений у клітчасту сорочку, штани, у нього була кепка з козирком, чоловік був старий, волосся сиве. Також цього чоловіка він впізнав у поліції за обличчям.

Окрім показань малолітніх потерпілих та свідка, вина обвинуваченого підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 29.07.2022, згідно з яким зафіксовано місце вчинення розпусних дій щодо малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , поблизу будинку АДРЕСА_2 (т.1, а.к.п.64-69);

- протоколом огляду речей від 16.08.2022 та доданим до нього оптичним носієм інформації, на якому зафіксовано зображення чоловіка, котрого сфотографувала ОСОБА_8 , як упізнану малолітньою ОСОБА_13 особу, що вчинила розпусні дії відносно неї (т.1, а.к.п.103-104);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 16.08.2022, згідно з якими було зафіксовано впізнання малолітньою потерпілою ОСОБА_12 , малолітньою потерпілою ОСОБА_13 . ОСОБА_10 як такого, що причетний до їх розбещення (т.1, а.к.п.114-115, 118-119);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.08.2022, згідно з яким було зафіксовано впізнання малолітнім свідком ОСОБА_14 . ОСОБА_10 як такого, що запитував час та потім спостерігав з кущів (т.1, а.к.п.116-117);

- протоколом обшуку, проведеного 18.08.2022 у житлі ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким під час обшуку було виявлено та вилучено сорочку бузкового кольору, штани чорного кольору, кепку синьо-сірого кольору, сорочку клітчасту з коротким рукавом, сірі брюки без розпізнавальних нашивок, сірі вельветові штани марки «Next», спортивні штани сірого кольору, сірі брюки (ґудзик з двома полосками), білу кепку, червону кепку з надписом «Манчестер юнайтед», червону кепку з позначкою білого кольору та синя кепка «Fila» (т.1, а.к.п.138-144);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.10.2022, згідно з яким зафіксовано впізнання малолітньою потерпілою ОСОБА_12 серед чотирьох сорочок чоловічих з короткими рукавами сорочки білої в клітинку (квадрати білого кольору з синім), як таку в якій був одягнений чоловік, який вчинив розпусні дії відносно неї (т.1, а.к.п.193-195);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.10.2022, згідно з яким зафіксовано впізнання малолітнім свідком ОСОБА_14 серед чотирьох сорочок чоловічих з короткими рукавами сорочки білої в клітинку (квадрати білого кольору з синім), як таку, в якій був одягнений чоловік, який підходив до дівчат (т.1, а.к.п.196-198);

- висновком судово-медичної експертизи № 294 від 06.09.2022, згідно якого у ОСОБА_10 не виявлено ознак психічного захворювання; за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_10 на теперішній час не виявлено ознак психічного захворювання; за своїм психічним станом на теперішній час він здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення (т.1, а.к.п.185-189).

Отже, місцевий суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, правильно дійшов висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.2 ст.156 КК України, як вчинення ним розпусних дій щодо малолітньої особи, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання апелянта на недоведеність «поза розумним сумнівом» його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не заслуговує на увагу та спростовуються матеріалами кримінального провадження, та, на переконання колегії суддів, є лише способом уникнення кримінальної відповідальності.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Під час досудового розслідування, судового та апеляційного розгляду були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження, проведені необхідні слідчі дії, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єкт і об`єктивну сторону кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, зроблені з дотриманням вимог ст.23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст.94 КПК України.

В основу доведеності вини ОСОБА_10 у пред`явленому обвинуваченні покладено показання малолітніх потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які давали послідовні свідчення, не змінюючи їх; показання свідка ОСОБА_14 , сумніву в яких не виникло, а також даних протоколів слідчих дій, висновків судово-медичних експертиз, які детально досліджені в їх сукупності.

Підстав обмовляти малолітніми потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинуваченого, а також суперечностей у їх показаннях, як на цьому наголошував останній в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №289/302 від 01.09.2022, у ОСОБА_12 на час огляду ознак психічного захворювання не виявлено; за своїм психічним станом на теперішній час в цілому на своєму віковому рівні була здатна правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення; за своїм психічним станом та в силу свого віку, рівня розвитку в цілому на своєму віковому рівні була здатна правильно розуміти характер і значення вчинених відносно неї дій, що досліджуються в даному кримінальному провадженні.

Паталогічної схильності ознак фантазування, на період експертного дослідження у ОСОБА_12 не виявлено. У ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений рівень інтелектуальної норми, як таких виражених особливостей у неї не виявлено, у зв`язку з віковою не сформованістю особистості. В цілому вона має довільну змішану пам`ять, яка в свою чергу не перешкоджає їй правильності сприйняття, запам`ятовування, відтворення фактів, що мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення.

Рівень розумового розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_18 відповідає рівню інтелектуальної норми (т.1, а.к.п.173-178).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №290/303 від 01.09.2022 у ОСОБА_13 на час огляду ознак психічного захворювання не виявлено; за своїм психічним станом на теперішній час в цілому на своєму віковому рівні була здатна правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення; за своїм психічним станом та в силу свого віку, рівня розвитку в цілому на своєму віковому рівні була здатна правильно розуміти характер і значення вчинених відносно неї дій, що досліджуються в даному кримінальному провадженні.

Паталогічної схильності ознак фантазування, на період експертного дослідження у ОСОБА_13 не виявлено. В ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлений рівень інтелектуальної норми, як таких виражених особливостей у неї не виявлено, у зв`язку з віковою не сформованістю особистості. В цілому вона має довільну змішану пам`ять, яка в свою чергу не перешкоджає їй правильності сприйняття, запам`ятовування, відтворення фактів, що мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення.

Рівень розумового розвитку малолітньої потерпілої ОСОБА_19 відповідає рівню інтелектуальної норми (т.1, а.к.п.179-184).

Отже, враховуючи наведені вище експертні висновки, показання малолітніх потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а також з іншими дослідженими судом доказами, а тому об`єктивних підстав недовіряти їм немає.

А бажання обвинуваченого переконати суд у зворотному, свідчить лише про намагання у такий спосіб уникнути ним відповідальності на скоєне.

До того ж, окрім наданих показань, малолітні потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 чітко вказали на ОСОБА_10 , як на особу, яка вчиняла щодо них розпусні дії, що підтверджується вищевказаними протоколами пред`явлення особи для впізнання від 16.08.2022.

Доводи апелянта з приводу відсутності у нього сорочки у клітинку спростовується протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 від 18.08.2022, а також відеозаписом цієї слідчої дії, який є безперервним, згідно з якими під час обшуку у житлі ОСОБА_10 було виявлено сорочку клітчасту з коротким рукавом (великі квадрати синього кольору).

Саме ця сорочка з поміж інших сорочок була упізнана малолітньою потерпілою ОСОБА_12 , а також малолітнім свідком ОСОБА_14 , як сорочка, в яку був одягнений чоловік, який підходив до них та в подальшому вчиняв розпусні дії щодо дівчат.

Отже, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року), а тому підстав для задоволення апеляційних вимог за обставин, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Проявів упередженості щодо обвинуваченого з боку органів досудового розслідування і місцевого суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено.

А та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені, зокрема у вироку, докази порівняно з оцінкою їх обвинуваченим в апеляційній скарзі, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість органу досудового розслідування чи суду.

Відтак, позицію обвинуваченого ОСОБА_10 щодо його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, колегія суддів вважає як захисну, з метою уникнення відповідальності за скоєне, так як вона повністю спростовується вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, розлучений, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; та прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень місцевим судом під час розгляду кримінального провадження вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 травня 2023 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4