ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/1535/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/914/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст. 537, 539 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в приміщенні Харківського апеляційного суду в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 04 травня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.11.2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік, з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України.

Ухвалою Сєверодонецького міського суду Луганської області від 28.08.2020 року подання Сєвєродонецького міського відділу філії ДУ «Центр пробації» в Луганській області про вирішення питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудження для відбування покарання задоволено. ОСОБА_7 скасовано іспитовий строк призначений вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України та направлено його для відбування покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.11.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Визначено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу його фактичного затримання.

Відповідно до характеристики стосовно засудженого ОСОБА_7 , що міститься у матеріалах особової справи, початок строку покарання 22.03.2021 року. Кінець строку 22.03.2024 року.

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування заяви ОСОБА_7 зазначав, що він фактично відбув 4 роки покарання, має посередню характеристику, судові витрати за вироком ним сплачені, має сталі соціально-корисні зв`язки, приймає участь у програмі Диференційовано-виховного впливу, а саме: «Духовне відродження». Також засуджений зазначав, що у виправній колонії він працевлаштований на дільниці РІМ, на посаді слюсаря. У зв`язку з чим, просить задовольнити його клопотання про умовне-дострокове звільнення.

Оскаржуваною ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 04.05.2023 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 04.05.2023 року та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу засуджений вказує на те, що за весь час відбування покарання своєю поведінкою довів своє виправлення, характеризується позитивно,має 4 стягнення та 4 заохочення, приймає участь в програмах ДВВ «Підготовка для звільнення», «Духовне відродження», «Фізкультура та спорт»», виконував усі покладені на нього обов`язки, працевлаштований, залучається до роботи з благоустрою установи виконання покарань, вину за вироком суду першої інстанції визнав повністю, сплатив судовий збір, став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та відомості особової справи засудженого, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого (арк.111 особової справи), засуджений ОСОБА_7 в місця позбавлення волі знаходиться з 25.03.2021 року.

З 25.03.2021 року по 13.04.2021 року перебував у ДУ «Старобільський слідчий ізолятор», до праці не залучався, правила внутрішнього порядку не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, характеризувався посередньо.

З 13.04.2021 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», за час відбування покарання в державній установі вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку порушував 4 рази, за що був покараний у дисциплінарному порядку, на даний час стягнення не погашено та не знято, адміністрацією установи заохочувався 3 рази, характеризується посередньо. Працевлаштований на ділянці «РІМ» з почасовою оплатою праці.

Відповідно до ст.126 КВК України, прагне до підвищення свого загальноосвітнього рівня, у вільний від роботи час іноді читає художню літературу.

Відповідно до ст.123 КВК України, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», до їх реалізації ставиться посередньо.

Відповідно до ст.100 КВК України, підтримує соціально-корисні зв`язки з бабусею шляхом листування, телефонних дзвінків та побачень, отримує від неї посилки та передачі.

За характером стриманий, спокійний. У відношенні до засуджених не конфліктний, в колективі підтримує стосунки із іншими засудженими.

Згідно вироку Сєверодонецького міського суду має майновий позов на суму 314,00 грн. (експертиза), позов сплачений. Виконавчі листи не надходили.

Відповідно до витягу з протоколу №9 від 29.03.2023 року засідання комісії ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», щодо розгляду матеріалів у порядку ст. 81 КК України стосовно засудженого ОСОБА_7 постановлено не направляти матеріали до Червонозаводського районного суду м. Харкова для розгляду питання щодо умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

Згідно відомостей довідки про заохочення та стягнення засудженого (арк.112), ОСОБА_7 має 3 заохочення 08.04.2022 року, 29.09.2022 року та 29.12.2022 року у вигляді ДЗРНС і подяки.

Крім того, 30.03.2023 року та 29.06.2023 року засуджений ОСОБА_7 отримав ще два заохочення у вигляді подяки.

Разом з цим, ОСОБА_7 має також 4 стягнення від 28.07.2021 року (догана), 28.07.2021 року (ДІЗО 10 діб), 17.11.2021 року (сувора догана), 08.06.2022 року (догана), а саме за паління в невідведеному місці, самовільне покинення строю бригади та неввічливе ставлення до адміністрації.

Вказані відомості ніким не оспорюються та не спростовані під час апеляційного розгляду.

Колегія суддів бере до уваги, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність.

З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Колегія суддів також бере до уваги роз`яснення, що містяться в п.п.2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_7 за весь час відбування покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» порушував вимоги режиму тримання, за що чотири рази отримував стягнення, в тому числі у вигляді ДІЗО на 10 днів, заохочення почав отримувати лише з 08.04.2022 року.

Крім того, за час відбування покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.11.2019 року в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)» засуджений характеризується посередньо, до реалізації диференційованого виховного впливу ставиться посередньо.

Відповідно до витягу з протоколу №9 від 29.03.2023 року засідання комісії ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», щодо розгляду матеріалів у порядку ст. 81 КК України стосовно засудженого ОСОБА_7 постановлено не направляти матеріали до Червонозаводського районного суду м. Харкова для розгляду питання щодо умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги засудженого заслуговують на увагу, про те не спростовують висновків суду першої інстанції, з урахуванням вищенаведених відомостей про засудженого, який за весь час відбування покарання своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення, а тому незрозуміло якою буде його поведінка у разі умовно-дострокового звільнення.

Отже, внаслідок оцінки вищезазначених обставин, суд першої інстанції об`єктивно дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності всіх умов, передбачених положеннями ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення та недоцільності звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки за час відбування покарання засуджений має нестабільну поведінку, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, відомості вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду, а тому, в даному випадку, умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання не буде ефективним.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, та відсутності беззаперечних та переконливих підстав, на підставі яких можна зробити висновок про виправлення засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 04 травня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді