Справа№484/2862/21
Провадження№: 1-кп/484/295/23
Ухвала

іменем України

19.09.2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні взалі суду в м. Первомайську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_7

встановив

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 та ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України.

29.06.2023 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акта.

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що він не відповідає вимогам КПК України.

Адвокат зазначає, що в обвинувальному акті не викладено змісту фактичних обставин справи кримінальних правопорушень, які прокурором встановлені.

Виклад фактичних обставин за ч.2 ст.191 КК України не містить всіх складових елементів суб`єктивного складу злочину. Формулювання обвинувачення за ч.1 ст.366 КК України не містить визначення, щодо розуміння службової особи, якого саме підприємства був наділений ОСОБА_3 такими повноваженнями.

Крім того, ОСОБА_3 , як обвинувачений не розуміє за якою саме частиною статті КК Кодексу України йому здійснювати захист, оскільки правова кваліфікація обвинувачення, що зазначив прокурор в обвинувальному акті, не відповідає пред`явленому обвинуваченні та відомостям з ЄРДР від 11.02.2020 року.

Так, кримінальне провадження № 0000018 внесено до ЄРДР 11.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

28.04.2021 року у кримінальному провадженні змінено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.3 ст.191 КК України на ч.2 ст.15, ч.3 ст.191 КК України.

06.05.2021 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.15, ч.3 ст.191 КК України.

30.06.2022 року складено та направлено до суду обвинувальний акт за ч.2 ст.15, ч.2 ст.191 КК України.

Нова підозра за ч.2 ст.15, ч.2 ст.191 КК України прокурором ОСОБА_3 пред`явлена не була, таким чином він не набув статусу підозрюваного за вказаною статтею.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що клопотання захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а справу можливо призначити до судового розгляду.

Представник потерпілого поклався на розсуд суду.

Інші учасники провадження підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 та просили повернути обвинувальний акт прокурору.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов такого висновку.

Суд, виконавши вимоги ст.ст.342-345 КПК України, ознайомившись з обвинувальним актом, перевіривши виключно його зміст та реєстр матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України (не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу), приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, норми ст.314 КПК України покладають на суд обов`язок у підготовчому судовому засіданні перевірити обвинувальний акт на відповідність його вимогам КПК України.

Згідно із ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, встановленим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, та які є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт має бути зрозумілим не тільки обвинуваченому, який має право знати у чому він обвинувачується, але і суду, і повинен містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про можливість подальшого судового розгляду за даним обвинувальним актом.

Відповідно до положень п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Посилання адвоката в клопотанні на відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення не заслуговує на увагу, оскільки зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду.

Однак, є слушним посилання адвоката на порушення прокурором під час складання обвинувального акту права на захист, виходячи з наступного.

30.06.2022 року до Первомайського міськрайонного суду на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 та ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України.

Увказаному обвинувальному акті щодо обвинувачених в порушення вимог кримінального процесуального закону, викладено обвинувчення за ч.2 ст.191 КК України, тоді як в ЄРДР за № 0000018 від 11.02.2020 року міститься правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.3 ст.191 КК України, таким чином з обвинувального акту вбачається, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні щодо обвинувачених було здійснено за ч.3ст.191 КК України, а не ч.2 ст.191 КК України.

Згідно з чинним кримінальним процесуальним законом, обвинувачений має право знати, у чому він обвинувачується, обвинувальний акт повинен бути зрозумілим та конкретним за своїм змістом, а незрозумілість та неконкретність такого обвинувачення щодо обвинувачених порушує їх право на захист і є істотним порушенням вимог КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вищевикладені обставини надають можливість суду зробити висновок про невідповідність обвинувального акту відносно обвинувачених вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як такому , що складений із суттєвими недоліками, які порушують право особи на захист та перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду.

Кваліфікація кримінальних правопорушень є одним із найбільш важливих і відповідальних етапів застосування норм закону про кримінальну відповідальність. Правильна кваліфікація кримінальних правопорушень виступає необхідною умовою реалізації конституційного принципу законності у кримінальному судочинстві, досконалого та юридично виваженого досудового розслідування і розгляду кримінальних проваджень у судах, призначення особам, визнаним винними за вироком суду, справедливого й обґрунтованого покарання чи звільнення їх від кримінальної відповідальності або від покарання.

Слід зазначити, що прокурор не позбавлений права викласти обвинувальний акт з правовою кваліфікацією діянь, що встановлено на досудовому слідстві, та вже під час судового розгляду при встановлені нових фактичнихі обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються особи, прокурор має право змінити обвинувачення (правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення).

За таких обставин даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд

постановив

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України - повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 20.09.2023 року.

Головуючий суддя: