Справа № 493/1/23
Провадження № 1-кп/493/61/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0000591 від 04.08.2022 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця, призваного по загальній мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призивом по загальній мобілізації на посаді оператора відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді оператора відділення засекреченого зв`язку інформаційно-телекомунікаційного вузла, у військовому звані «солдат», 03.08.2022 приблизно о 22 годині 30 хвилин керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з встановленими на передню ось автомобіля шин різних моделей з різними малюнками протектора, згідно з якими експлуатація цього транспортного засобу забороняється, здійснював рух по смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Миру в с. Бендзари Балтської територіальної громади Подільського району Одеської області, з боку м. Балта Подільського району в напрямку с. Немирівське Подільського району Одеської області, на якій організовано двосторонній рух та проїзна частина має по одній смузі руху в обох напрямках, по сухому асфальтобетонному покриттю дороги, зі швидкістю 80 км/год., тобто порушуючи швидкісний режим встановлений у населеному пункті, не більш 50 км/год. та біля будинку під № 159 по вул. Миру, водій ОСОБА_4 , діючи у порушення вимог п.п. 1.5, 2.3. (а, б, д), 12.1, 12.2, 12.4, 31.1, 31.4, 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, у темну пору доби, в умовах не обмеженої видимості, був неуважним, не обрав безпечну швидкість руху керованого автомобіля, не враховував дорожню обстановку, яка не забезпечує безпеку, і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, діючи з необережністю, проявляючи самовпевненість, та маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_4 не зменшив швидкість руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу, в результаті чого, допустив неконтрольований виїзд керованого транспортного засобу за межі проїзної частини не впоравшись з керуванням здійснив з`їзд на праве узбіччя, де в подальшому здійснив наїзд автомобілем на нерухому перешкоду у вигляді бетонного паркану домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир, який знаходився на пасажирському сидінні спереду ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніо-торако-хребетно-скелетної травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичного перелому верхньої щелепи по Ле Фор ІІ зі зміщенням уламків, хребетної спинної мозкової травми, перелому поперечних відростків 1-4 хребців, закритої травми грудної клітини, забою нижньої долі лівої легені, травми селезінки, перелому кісток тазу, перелому лонної та сідничної кісток з обох сторін, перелому здухвинної кістки справа, перелому правої променевої кістки зі зміщенням уламків, які згідно п. 2.1.1. (а), п. 2.1.3 (л, п, н, о) «Правил встановлення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 03.08.2022 року близько 22:00 години він, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, на пасажирському сидінні якого знаходився ОСОБА_6 , рухався з м. Балта Одеської області в напрямок с. Бендзари Подільського району Одеської області. Автомобіль, що рухався в попутному напрямку по заду нього засліпив його через дзеркала заднього виду, внаслідок чого він не впорався з керуванням та допустив зіткнення з бетонним парканом приватного будинку.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 03.08.2022 року в м. Балта Одеської області відпочиваючи разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , вживали алкогольні напої. Потім, в темний час доби, на автомобілі ВАЗ-2103 під керуванням ОСОБА_4 , повертались додому в с. Бендзари Подільського району Одеської області. Рухаючись на великій швидкості по вул. Миру в с. Бендзари Подільського району Одеської області, ОСОБА_4 , розмовляючи по телефону, був неуважний, внаслідок чого вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Що було далі, він не пам`ятає, отямився лише у лікарні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, що кваліфікується якпорушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , наданої Подільським РВ № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, часткове відшкодування шкоди.

В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому каятті, частковому відшкодуванні шкоди; дані про його особу, який в силу ст. 89 КК України, не має судимості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, маючого постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно; позицію потерпілого, який просить призначити обвинуваченому умовний термін покарання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, суд вважає за можливе, з вищезазначених підстав, відповідно до ст.. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Враховуючи, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, при розслідування якого проводилися експертизи, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертиз підлягають стягнення з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років року позбавлення воліз позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2022 року на майно, вилучене під час проведення досудового слідства, скасувати.

Речовий доказ, а саме автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів, що розташований в АДРЕСА_3 повернути за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в загальному розмірі 6796,08 грн. (шість тисяч сімсот дев`яносто шість гривень 08 копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та потерпілому.

СУДДЯ