Справа638/9545/17
Провадження № 1-кп/638/144/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001429 від 25.03.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, військовозобов`язаного, з неповною вищою освітою, холостого, працюючого за трудовою угодою охоронцем ресторану «Холідом», зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого, та

ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, інваліда другої групи, не військовозобов`язаного, з неповною вищою освітою, холостого, працюючого відео контролером за трудовою угодою, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_3 , не судимого,

кожного, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються в тому, що 24 березня 2017 року близько о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_12 разом з раніше знайомим йому ОСОБА_13 , перебуваючи неподалік будівлі Харківського театру опери і балету імені Н.В.Лисенко (ХНАТОБ) розташованого за адресом: м. Харків вул. Сумська 25, побачили двох раніше незнайомих чоловіків, у одного з яких в руках був мобільний телефон, після чого у ОСОБА_13 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна осіб, яким він поділився з ОСОБА_12 , на що останній дав свою добровільну згоду. Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 із застосуванням фізичного насильства, яке виразилося у нанесенні тілесних ушкоджень по тулубу та обличчю ОСОБА_9 , відкрито викрали у останнього приналежне йому майно, а саме: мобільний телефон «Meizi M3S» чорного кольору IMEI 1) НОМЕР_1 , 2) IMEI НОМЕР_2 вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2398 від 25.07.2017 року - 3117 грв.. Після вказаних дій, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на 3117 грв..

Таким чином, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у відкритому викраденні чужого майна, грабежі, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 винними себе в скоєні інкримінованого злочину, передбаченого за ч.2 ст. 186 КК України не визнали, скориставшись ст.. 63 Конституції України відмовилися від пояснень та відповідати на питання суду, в дебатах вказали про непричетність до інкримінованого злочину.

Захисник ОСОБА_11 просила суд ухвалити виправдувальний вирок та визнати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, кожного, невинуватими у вчинені інкримінованого злочину у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, вчинене саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 стверджував про своє знаходження 24 березня 2017 року у вечірній час з товаришем ОСОБА_16 у парку імені Шевченко м. Харкова за будівлею театру ХАТОБ, коли збоку чи ззаду накинулися двоє чоловіків, поваливши на землю, нанесли декілька ударів, в цей час випустив свій мобільний телефон, нападники забрали його та втекли. Захищаючись, встиг завдати удару нападнику. Обличь нападників не бачив. З мобільного товариша викликали поліцію. Впізнати нападників не може, та не вважає що саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 скоїли на нього напад з викраденням мобільного телефону, однак так вважали в поліції, де повідомили про вилучення викраденого мобільного у нападників. Саме у відділу поліції вирішили, що нападниками є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. Має матеріальні та моральні претензії до нападників, однак з позовом не звертався, оскільки не впевнений, що самі ці особи скоїли на нього напад.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прокурором надані наступні докази:

Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24 березня 2017 року від ОСОБА_9 , де вказані обставини події, а саме: 24.03.2017 року близько о 22.50 годин за адресою: м. Харків вул. Сумська, за приміщенням ХАТОБ, двоє невідомих відкрито, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, нанесли удари кулаком, заволоділи його мобільним телефоном марки «Meizu M3S», чим спричинили матеріальну шкоду на суму 4000 грв.;

Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року, згідно якої надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_4 , де фактично проживає ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою виявлення та вилучення речей, предметів і документів, які використовуються ОСОБА_13 під час вчинення кримінального правопорушення-злочину, та які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, про особу правопорушника та мають значення для даного кримінального провадження. Організація проведення обшуку доручено слідчому слідчого відділу Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_17 та прокурору Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 ;

Протокол обшуку від 11 травня 2017 року слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_18 за участю прокурора ОСОБА_19 на підставі ухвали слідчого судді від 27.04.2017 року в період з 08.50 до 12.39 годин в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 пред`явлено ОСОБА_22 ухвалу слідчого судді та запропоновано видати зазначені в ухвалі предмети, документи, цінності, які були здобуті злочинним шляхом, на що остання заявила про відсутність заперечень проти проведення обшуку. В ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_4 виявлені: банківські карти ПАТ КБ «Приватбанк» голд з номерами: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; банківська карта «Інвестбанку» № НОМЕР_7 , в якій мається гравірування з написом: « ОСОБА_23 »; сим карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; сім карта ТОВ «Лайф» № НОМЕР_11 ; прозорий чохол для мобільного телефону; сім карта ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_12 .

Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2017 року, в якій надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_5 , де фактично проживає ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що належить на праві власності ОСОБА_24 з метою виявлення та вилучення речей, предметів і документів, які використовувались ОСОБА_12 під час вчинення кримінального правопорушення-злочину, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, про особу правопорушника, та мають значення для даного кримінального провадження. Організація проведення обшуку доручено слідчому слідчого відділу Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_17 , а також прокурору Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_25 ;

Протокол обшуку від 11 травня 2017 року слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_26 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду від 27.04.2017 року в період з 8.50 до 11.57 годин в присутності понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_28 пред`явлено ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 ухвалу слідчого судді про проведення обшуку та запропоновано видати зазначені в ухвалі речі та документи, що мають значення у кримінальному провадженні, на що ОСОБА_12 заявив про відсутність таких речей в зазначеному приміщенні. З метою проведення обшуку залучений прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_29 . Виявлені та вилучені речі, згідно тексту протоколу обшуку поміщені до паперового конверту, а саме - три ключа виготовлені з металу жовтого кольору;

Протокол огляду місця події від 11 травня 2017 року, згідно якого слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_30 в присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 провів огляд в службовому кабінеті Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області за адресом: м. Харків вул. Толбухіна 103, де також знаходився ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого вилучено мобільний телефон «Nokia RM1110" з Imei НОМЕР_13 Imei НОМЕР_14 з акумулятором, карткою пам`яті «micro sd 26b», сім картою з № НОМЕР_15 (life); мобільний телефон «Nokia RM 1134» imei НОМЕР_16 з сім картою «Київстар» НОМЕР_17 . ОСОБА_13 вказав про знаходженні вказаних мобільних телефонів в його власності та використанні.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 11 травня 2017 року в присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 свідку ОСОБА_33 пред`явлені для впізнання чотири особи, в тому числі ОСОБА_12 , який 24.03.2017 року близько о 22.50 відкрито із застосуванням насильства, викрав у ОСОБА_9 мобільний телефон «Меізу М3S». На запитання слідчого свідок відповів: особу, яку він бачив за вищевказаних обставин впізнати, скоріш зможе, за цілісним образом. Свідок повідомлений за відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України та відмову від дачі показань. На запитання, чи впізнає особу, яку бачив за вищевказаних ним обставин, свідок відповів, що не впізнає жодну з осіб, які пред`являються йому для впізнання. Після цього, слідчим ОСОБА_34 поставлено питання: чи бачив коли небудь свідка-особу, яка впізнає, на що останній відповів, він впізнає свідка як особу, яка була з іншим хлопцем у березні 2017 року в районі ХНАТОБ, в той час як він разом з ОСОБА_13 вчиняв грабіж. Так, зі слів ОСОБА_12 , він ( ОСОБА_35 ) тримав свідка за верхній одяг, таким чином утримуючи його, коли ОСОБА_13 заволодів мобільним телефоном другого хлопця;

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 11 травня 2017 року в присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 свідку ОСОБА_33 пред`явлені для впізнання чотири особи, в тому числі ОСОБА_13 , який 24.03.2017 року близько о 22.50 відкрито із застосуванням насильства, викрав у ОСОБА_9 мобільний телефон «Меізу М3S». На запитання слідчого свідок відповів: особу, яку він бачив за вищевказаних обставин впізнати, скоріш зможе, за цілісним образом. Свідок повідомлений за відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України та відмову від дачі показань. На запитання, чи впізнає особу, яку бачив за вищевказаних ним обставин, свідок відповів, що не впізнає жодну з осіб, які пред`являються йому для впізнання. Після цього, слідчим ОСОБА_13 поставлено питання: чи бачив коли небудь свідка-особу, яка впізнає, на що останній відповів, що бачив цього свідка 2-3 місяця тому, коли йшов в районі ХНАТОБ з другом ОСОБА_12 .. Вони побачили двох незнайомих хлопців в стані алкогольного сп`яніння, серед яких був свідок. У ОСОБА_13 , з його слів виник умисел на відкрите викрадення майна невідомих хлопців, з цією метою застосували до них фізичне насильство. В ході нанесення тілесних ушкоджень особі, яка була разом зі свідком, ОСОБА_13 з його слів побачив, як у цієї особи випав мобільний телефон, після чого ОСОБА_13 підняв його і разом з ОСОБА_12 побіг в протилежному напрямку. Також зі слів ОСОБА_13 в ході конфлікту, хлопець, який був разом зі свідком наніс йому удар скляною пляшкою в область обличчя, від чого пошкодив брів. Після цього, як пояснив ОСОБА_13 , телефон був проданий особі на ім`я ОСОБА_36 ;

Протокол огляду місця події від 11 травня 2017 року за участю понятих ОСОБА_37 та ОСОБА_38 .. Місцем огляду є ділянка місцевості, яка знаходиться напроти виходу зі станції метро «Масельського» м. Харкова. На даній ділянці місцевості біля узбіччя проїжджачої частини Московського проспекту знаходиться громадянин, який представився як ОСОБА_39 ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_6 . Громадянин добровільно видав мобільний телефон марки «Meizu M3S» сірого кольору Imei 1: НОМЕР_1 ; 2: НОМЕР_18 . Даний мобільний телефон запаковано та скріплено підписами понятих;

Постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11 травня 2017 року, згідно яких визнані мобільні телефони «Meizu M3S» сірого кольору Imei 1: НОМЕР_1 ; 2: НОМЕР_18 та «Nokia» RM 1110 Imei 1) НОМЕР_19 ; 2) НОМЕР_20 з акумулятором, карткою пам`яті micro SD 2 Gb, сім карткою з № НОМЕР_21 (лайф), з сім карткою ПрАТ «Уиївстар» з № НОМЕР_22 з акумулятором - речовим доказом по кримінальному провадженню;

Ухвалами Дзержинського районного суду від 15 та 16 травня 2017 року накладені арешти на вилучені в ході проведення обшуку від 11.05.2017 року майно;

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 07.06.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 17.05.2017 року, згідно опису вилучено інформацію, яку записано на DVD диск та протокол огляду речей від 14.06.2017 року - лазерного диску DVD R, на якому міститься інформація про вхідні та вихідні дзвінки з мобільних телефонів НОМЕР_22 та НОМЕР_23 , яким користувався ОСОБА_13 з 01.01.2017 - 16.05.2017 року;

Ухвалами Дзержинського районного суду від 12 травня 2017 року застосовано до ОСОБА_13 та ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Постанова про уточнення даних в кримінальному провадженні від 23 травня 2017 року, згідно якої вірними у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001429, рахувати дані, замість «мобільний телефон «Meizu M3S» чорного кольору Imei 1) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 » як мобільний телефон «Meizu M3S» сірого кольору Imei 1) НОМЕР_1 , НОМЕР_2 »;

Висновок експерта №2398 від 25 травня 2017 року про вартість викраденого майна;

Позитивна характеристика на студента 31 групи факультету фізичного виховання і спорту ХНПУ імені Г.С.Сковороди ОСОБА_12 , який активно займається спортом, входить до складу збірної команди університету з боксу, є кандидатом в майстри спорту України з цього виду спорту, неодноразово ставав призером обласних і всеукраїнських змагань.

Оцінюючи вищенаведені докази на предмет їх належності, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Не належність як доказу протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 березня 2017 року свідчить зміст цього документу, де зазначено заявником ОСОБА_9 про те, що 24.03.2017 року близько о 22.50 ХНАТОБ двоє невідомих відкрито, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, заволоділи мобільним телефоном марки «Meizu M3S», який йому належить, чим спричинили матеріальну шкоду на суму 4000 грв.. Вказана заява не підписана заявником, що протирічить вимогам п.6 розділу 11 «Про прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», Інструкції «Про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1377. Зміст заяви не відповідає вимогам ст. 214 ч.5 КПК України. Підставою початку досудового розслідування є не будь які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Анонімна заява не реєструється як підстава для відкриття кримінального провадження, а лише є підставою для перевірки викладеної і ній інформації, після чого відомості до ЄРДР може бути внесені за рапортом працівника поліції, якій встановив наявність ознак злочину в заяві чи повідомленні. Така правова позиція викладена в Постанові ККС ВС у справі №556/450/18, в якій є послання на зміст ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення з огляду на їх зміст має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідком чого приймає рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Всупереч вимогам ст. 55 КПК України матеріали та реєстр досудового розслідування №001429 не містять підтверджень наявності та набуття саме у ОСОБА_9 статусу потерпілого з відповідними процесуальними правами та обв`язками в силу ст. ст. 55, 56 КПК України.

Дослідивши покази потерпілого ОСОБА_9 , суд приходить до висновку про те, що цей доказ не підтверджує наявність обставин, які викладені в обвинувальному акті. Так, з показів потерпілого вбачається, що він безпосередньо не бачив обличь обвинувачених, що було підтверджено в судовому засіданні, а тому не може в категоричній формі стверджувати, що саме ОСОБА_12 чи ОСОБА_13 нанесли йому тілесні ушкодження після чого викрали мобільний телефон. Так, потерпілий під час судового розгляду стверджував про двох нападників, обличь та в чому одягнуті були - не бачив. При зверненні до органу поліції, працівники поліції повідомили про вилучення мобільного у нападників, та вирішили що нападниками є саме ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .. Також покази потерпілого не підтверджують існування обставин застосування відносно нього насильства, хоча така кваліфікуюча ознака органом досудового розслідування обвинуваченим інкримінована. Враховуючи зазначені обставини, суд не може визнати покази потерпілого належним доказом, які би підтверджували, що саме ОСОБА_13 та ОСОБА_12 викрали у потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон. Прокурором не надано доказів, хто саме з обвинувачених наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 та викрав його мобільний телефон, оскільки допитаний в судовому засіданні потерпілий вказуючи на нанесення тілесних пошкоджень невідомими особами та наявність до них претензій, заперечував що саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мають відношення до цього злочину.

Крім того, суд визнає неналежним доказом винуватості ОСОБА_12 та ОСОБА_13 протоколи пред`явлення особи для впізнання від 11 травня 2017 року, оскільки у змісті вказаних протоколів відсутні відомості, які б підтверджували обставини вчинення обвинуваченими грабежу, що суперечить вимогам ст. 228 КПК України, де зазначено про обов`язковість викладення обставин, за яких особа, що впізнає бачила особу, яка підлягає впізнанню, про що складається протокол. Натомість, слідчим вказані вимоги не виконані, що унеможливлює визначити за яких саме обставин пред`явлено свідку ОСОБА_33 особи для впізнання. Відповідно до протоколів, свідок ОСОБА_33 не впізнав обвинувачених, натомість в зазначених протоколах ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали вказаного свідка, як фігуранта по даній справі.

Також суд не може визнати належним доказом протокол обшуку від 11 травня 2017 року слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_26 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.04.2017 року у квартирі АДРЕСА_7 , оскільки згідно вищезазначеної ухвали організацію проведення обшуку доручено слідчому слідчого відділу Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_40 та прокурору Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 ..

Без визначеного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_13 відповідно до протоколу огляду місця події від 11 травня 2017 року з 13 до 13.40 , згідно якого слідчий СВ ОСОБА_30 в присутності понятих провів огляд в службовому кабінеті Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області за адресом: м. Харків вул. Толбухіна 103, за участю ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , де у останнього вилучено мобільний телефон «Nokia RM1110" з Imei НОМЕР_13 Imei НОМЕР_14 з акумулятором, карткою пам`яті «micro sd 26b», сім картою з № НОМЕР_15 (life); мобільний телефон «Nokia RM 1134» imei НОМЕР_16 з сім картою «Київстар» НОМЕР_17 . ОСОБА_13 вказав про знаходженні вказаних мобільних телефонів в його власності та використанні. Без ухвали слідчого судді фактично слідчий провів обшук ОСОБА_13 у службовому кабінеті, де вилучив мобільні телефони «Nokia RM1110 та RM 1134». Кабінет слідчого, де проводився огляд місця події фактично не міг бути місцем вчинення злочину.

Аналіз вищенаведених та досліджених під час судового розгляду доказів дозволяє суду зробити висновок, що зазначені докази не підтверджують існування обставин, які викладені у формулюванні обвинувачення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають значення для кримінального провадження, а тому суд визнає ці докази неналежними.

Таким чином, прокурором не надано належних доказів існування обставин, які викладені у формулюванні обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..

Крім того, судом не встановлено, що зазначений в обвинуваченні мобільний телефон «Meizu M3S» чорного кольору, який є предметом злочину, та був вилучений у свідка ОСОБА_41 , як предмет злочину, але в передбачений кримінально процесуальним законодавством спосіб не був належним чином зафіксований. А саме - в матеріалах справи відсутній протокол огляду викраденого мобільного телефону, відсутній протокол впізнання зазначеного мобільного потерпілим, натомість матеріали справи свідчать про наявність постанови про уточнення даних в кримінальному провадженні від 23 травня 2017 року щодо різночливості кольору викраденого мобільного телефону. Всупереч вимогам КПК України матеріали кримінального провадження не містять інформації про наявність процесуальних документів, яким чином, ким та від кого цей доказ отриманий органом досудового розслідування. Сторона обвинувачення посилається на роздруковану ксерокопію вказаної моделі викраденого мобільного телефону Y685H COLOR GRAY сірого кольору, в якій відсутня дата її прийняття та не засвідчена посадовою особою. Відсутня постанова про визнання викраденого мобільного телефону речовим доказом по справі, що позбавило суд можливості пересвідчитись відносно належності саме потерпілому вилученого телефону. Під час судового розгляду прокурором не надано відомостей про місце знаходження мобільного телефону, як предмету злочину, що позбавило можливості у судовому засіданні безпосередньо дослідити зазначений речовий доказ. Об`єктивна неможливість огляду мобільного телефону, як речового доказу у судовому засіданні у цій справі, що не компенсована іншими доказами, які б документально фіксували зазначену річ, унеможливлює усунути неузгодженості між відомостями, що викладені у формулюванні обвинувачення, де зазначено про те, що у потерпілого викрадений мобільний телефон «Meizu M3S» чорного кольору, натомість у постанові про уточнення даних у кримінальному провадженні від 23 травня 2017 року зазначений мобільний телефон «Meizu M3S» сірого кольору.

Також суд не визнає допустимим доказом висновок експерта від 25.05.2017 року щодо визначення вартості мобільного телефону «Meizu M3S» моделі М3S 3/32 Gb в корпусі комбінованих кольорів: чорного та сірого з нез`ємною акумуляторною батареєю, оскільки надані прокурором докази свідчать про наявність в розбіжності кольорів марки мобільних. У свідка ОСОБА_41 вилучений мобільний телефон «Meizu M3S» сірого кольору, та постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_30 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, після проведення слідчих дій зданий на зберігання до камери схови речових доказів Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області. Висновком експерта №2398 від 25.05.2017 року Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру визначена ринкова вартість в корпусі комбінованих кольорів чорного та сірого мобільного телефону «Meizu M3S» model Y685 LTE mobile Phone colour Gray capacity 32 Gb Ram 3 Gb IMEI 1) НОМЕР_1 IMEI 2) НОМЕР_2 , який представлений на дослідження. Надані на дослідження об`єкти відповідають переліку, наведеному в постанові про призначення судової експертизи та супровідному листі.

Всупереч вимогам ст. 290 КПК України, органом досудового розслідування не відкритий як доказ квитанція від 11.11.2017 року про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, №442 - мобільного телефону «Meizu M3S» сірого кольору, в той час обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0001429 від 25.03.2017 року за підозрою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України затверджений прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області ОСОБА_7 20.06.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно до вимог ст. 337 КПК України, суд зобов`язаний проводити судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, кожна людина має права на справедливий розгляд справи, не може бути піддана кримінальному покаранню поки не буде визнана винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і встановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст.. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст.. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессере і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року, Європейський суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п.150 п.253).

Аналіз сукупності вищезазначених доказів, наданих стороною обвинувачення дозволяє суду зробити висновок про те, що зазначені докази, в силу їх неналежності, не містять сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б доводили винуватість ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 373 КПК України - виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що органом досудового розслідування не здобуто належних та допустимих доказів для доведення винуватості ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та стороною обвинувачення не надано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність визнання невинуватими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого злочину з підстав недоведеності вчинення обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення та необхідність у зв`язку з цим ухвалення виправдувального вироку.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи віднести за рахунок держави.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_14 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_15 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, вчинене обвинуваченим.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи віднести за рахунок держави.

Речові докази - мобільний телефон «Nokia RM1110" з Imei НОМЕР_13 Imei НОМЕР_14 з акумулятором, карткою пам`яті «micro sd 26b», сім картою з № НОМЕР_15 (life); мобільний телефон «Nokia RM 1134» imei НОМЕР_16 з сім картою «Київстар» НОМЕР_17 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та прокурору.

Повний текст вироку складено в нарадчій кімнаті 17 серпня 2023 року.

Суддя