Справа № 932/7513/22
Провадження № 1-кс/932/2468/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування вимог клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 року було накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб «Peugeot» 207 сірого кольору з д.н.з. НОМЕР_1 ; посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Peugeot» 207, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 ; 16 поліетиленових пакетів з фіксаторами, заповненими пігулками білого кольору, із забороною права на користування, відчуження та розпорядження указаним майном. Далі в ході проведення досудового розслідування постановою старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.05.2023 року кримінальне провадження № 0002380 закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, а тому необхідність в подальшому застосуванні арешту зазначеного транспортного засобу, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відпала.

Власник майна подав заяву, відповідно до якої просила розглянути клопотання за своєї відсутність, та задовольнити повністю.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до такого висновку.

Так, згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002380 від 12.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.12.2022 року о 04 год. 30 хв., за адресою: м, Дніпро, вул. Криворізьке Шосе, біля повороту на с. Новоолександрівка, був зупинений автомобіль марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході огляду вказаного автомобіля під дверною картою задніх лівих дверей було виявлено 16 поліетиленових пакетів з фіксаторами, які заповнені пігулками білого кольору.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 року було накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб «Peugeot» 207, сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 ; посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Peugeot» 207, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 ; 16 поліетиленових пакетів з фіксаторами, заповненими пігулками білого кольору, із забороною права на користування, відчуження та розпорядження указаним майном.

Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.05.2023 року кримінальне провадження № 0002380 від 12.12.2023 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З наведених норм видно, що особа має право мирно володіти своїм майном, обмеження у цьому праві мають бути легітимними та відповідати закону. Однак приймаючи до уваги те, що кримінальне провадження наразі закрито, а отже правова підстава для накладення арешту на майно, відпала, і власник майна не причетний до цієї події, тому автомобіль не є об`єктом кримінально - протиправних дій, чи знаряддям злочину, існуючий арешт автомобіля необхідно скасувати.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, та зважаючи на те, що правові підстави для накладення арешту на автомобіль, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відпали, і такий захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує потреб досудового розслідування, арешт накладений на транспортний засіб «Peugeot» 207, сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 ; посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Peugeot» 207, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 слід скасувати, звільнивши це майно з під арешту.

З наведених підстав клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 170, 174, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, задовольнити.

Арешт, накладений в рамках кримінального провадження, внесеного 12.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002380 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 932/7513/22 від 26.12.2022 року на транспортний засіб «Peugeot» 207, сірого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 ; посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Peugeot» 207, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 - скасувати.

Автомобіль марки «Peugeot» 207, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Peugeot» 207, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , повернути власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1