Справа № 461/6059/23
Провадження № 1-кс/461/4119/23
УХВАЛА

28.07.2023 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000165 від 21.06.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час особами, у період червня-липня 2023 року організував злочинну схему із незаконного переправлення чоловіків призовного віку через державний кордон України із виготовленням та використанням документів від громадських організацій як волонтера та сприяння у внесенні даних в систему «Шлях», за що вимагав та отримав грошові кошти в сумі 4 000 тисяч доларів США та 8 000 гривень, що мало місце за наступних обставин.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (надалі Указ Президента), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 3 Указу Президента України визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до рішення Прикордонної служби України № 23-61122/0/6/-22 від 24.02.2024, прийнятого відповідно до Указу Президента, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, проведення своєчасної та повної мобілізації, заборонено на період дії правового режиму воєнного стану, виїзд за межі України громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років.

Разом із тим, встановлено, що в першій половині червня 2023 року, більш точної дати не встановлено до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_5 з приводу з`ясування обставин для можливого перетину державного кордону України в напрямку Республіки Польща, в ході чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_5 через держаний кордон України із наданням йому документів від громадських організацій як волонтера, а також сприяння у внесенні його даних в систему «Шлях».

В той же час, ОСОБА_4 , перебуваючи в невстановленому досудовому розслідуванні місці, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» вільний виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, керуючись корисливими мотивами, з метою незаконного збагачення під час телефонної розмови та листування у мобільному додатку «WhatsApp» із ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи із прямим умислом, висунув останньому незаконну пропозицію про надання йому грошових коштів в загальній сумі, що еквівалентна 4 500-5 000 доларів США, в якості оплати за послуги із організації незаконного перетину державного кордону України під приводом оформлення ОСОБА_5 в громадську організацію, як волонтера із внесенням його даних в систему «Шлях», зобов`язуючись надавати ОСОБА_5 , за необхідності, поради та консультації безпосередньо при перетині державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи, що ОСОБА_5 ніколи не перебував у громадських організаціях, не був внесений в систему «Шлях, повідомив ОСОБА_5 інформацію з приводу порядку оформлення у громадську організацію із внесенням його даних в систему «Шлях» з метою перетину державного кордону України та повідомив перелік документів, які в електронному виді необхідно надати йому для подальшого його оформлення як учасника громадської організації та волонтера і внесення його даних в систему «Шлях».

23.06.2023 приблизно о 12:34 год ОСОБА_4 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванні місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_5 через держаний кордон України в Республіку Польща, діючи із прямим умислом, із корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_5 першу частину раніше обумовлених грошових коштів в розмірі 8 000 грн, які ОСОБА_5 перерахував трьома транзакціями через платіжні термінали ТОВ «СВІФТ-ГАРАНТ», що за адресою: м. Львів, пр-т Шевченка, 27 та пл. Соборна, 14-15, на банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_4 .

У подальшому, 26.07.2023 о 12:55 год ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинний умисел на одержання від ОСОБА_5 всієї суми обумовлених грошових коштів, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 119, одержав від ОСОБА_5 другу частину грошових коштів за виготовлення документів від громадської організації та сприянні у внесенні його даних в систему «Шлях» в розмірі 4 000 доларів США, після чого протиправна діяльність ОСОБА_4 з незалежних від нього причин була припинена правоохоронними органами.

Слідчий вказує, що відповідно до інформаційної довідки № 340236638 від 24.07.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у приватній власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , розмір частки 1, перебуває у власності наступний об`єкт нерухомого майна:

об`єкт нерухомого майна під реєстраційним номером 101 - квартира по АДРЕСА_1 , загальна площа 58.5 кв.м.

Слідчий вказує, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, існує необхідність у вжитті заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту нерухомого майна підозрюваного, а тому просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі та без повідомлення володільців майна.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 21.06.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26.07.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, а також сприянні в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами, вчиненому з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльності на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою застосування в майбутньому конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження майном, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме:

- об`єкт нерухомого майна під реєстраційним номером 101 - квартира по АДРЕСА_1 , загальна площа 58,5 кв.м.

Виконання ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1