Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1809/23
Провадження №1-кп/523/1008/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

02.06.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000769 від 09.12.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, дітей на утримані не маючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2022р., приблизно о 17год. 00хв., ОСОБА_5 знаходячись за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , де мешкає та веде спільний побут разом зі своєю колишньою дружиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою скоєння домашнього насильства, вчинив відносно останньої психологічне насильство, яке виражалось в словесних образах, погрозах фізичною розправою і принижуванні її честі та гідності. Мотив вчинення даного кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 полягає у спричиненні останній моральних страждань та болю.

Вказані незаконні дії мали систематичний характер, оскільки ОСОБА_7 діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, систематично, з метою вчинення психологічного та фізичного насильства, неодноразово вчиняв відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, внаслідок чого притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

-25.03.2022р. за вчинення 07.02.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн. (справа № 523/2870/22, провадження № 3/523/2790/22);

-04.05.2022р. за вчинення 09.02.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170грн. (справа № 523/3785/22, провадження № 3/523/3173/22);

-05.05.2022р. за вчинення 06.02.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн. (справа № 523/2438/22, провадження № 3/523/2593/22).

В судовому засіданні, ОСОБА_7 свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні визнав частково та пояснив, що на проміжку тривалого часу вживає алкогольні напої, під вживання яких не контролює свою поведінку, внаслідок чого, на ґрунті побутових питань в нього трапляються сварки з співмешканцями будинку, а саме колишньою дружиною та невісткою. При цьому, ОСОБА_7 не вважає себе ініціатором конфліктів, а вважає що у всьому винна його колишня дружина.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, суд вважає, що його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

-показами потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила суду про обставини скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме про те, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_5 . На протязі тривалого часу, а саме понад 10 років, її колишній чоловік ОСОБА_5 систематично вживає алкогольні напої, внаслідок чого, його поведінка стає агресивною та неконтрольованою і він стає поводити себе неадекватно принижувати її, погрожувати, застосовувати насильство та інше;

-показами свідка ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), яка пояснила суду про те, що вона неодноразово була свідком того, як ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє сварки та чипляється до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 . Окрім того, свідок заначила, що потерпіла неодноразово розказувала їй про обставини скоєння ОСОБА_7 сварок, а також за його агресивну поведінку;

-свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що обвинувачений доводиться їй свекром, при цьому зазначила, що останній зловживає спиртними напоями. Свідок також додала, що обвинувачений не приймав будь-якої участі та не допомогав у вихованні своєї онучки, а звертає на онучку увагу та бажає з нею погратись, коли вживає алкоголь;

-витягом з ЄРДР, відповідно до якого, 09.12.2022р. відносно ОСОБА_7 внесені відомості до Реєстру щодо обставин скоєння останнім кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України (на 1арк.);

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ОД №037500 від 07.02.2022р., ВАВ № 303565 від 09.02.2023р., ВАВ № 302266 від 06.02.2023р., відповідно до яких, в останніх вказані обставини вчинення ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП (на 3арк.);

-постановами Суворовського районного суд м. Одеси від 25.03.2022р., 04.05.2022р. та 05.05.2022р., відповідно до яких, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП на ОСОБА_7 накладені відповідні адміністративні стягнення (на 3арк.). Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що показання допитаних судом свідків та потерпілої, а також судові рішення які набрали законної сили, підтверджують вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Тому, часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, розцінюється судом як лінія захисту обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності, та яке спростовується вищезазначеними дослідженими в судовому засіданні доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та її дії кваліфікує за ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_7 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, офіційно не працюючого, маючого середню освіту, маючого постійне місце реєстрації та проживання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_7 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, офіційно не працюючого, маючого середню освіту, маючого постійне місце реєстрації та проживання, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання та приймаючи до уваги наявність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просить призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкцією ст.126-1 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до

уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 обрати у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1