У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

особи відносно якої подано клопотання ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освітою середньою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2023 року у період з 01:41 год. - по 01:49 год. ОСОБА_3 , прибувши до залізничного вокзалу міста Чоп, що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, площа Героїв Майдану, будинок 3, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, використовуючи фізичну силу, шляхом виривання викрав дві ІР- відеокамери марки «Dahua» EZ-ІР DH-ІРС-В1В40Р, ринкова вартість яких становить 3584 гривні, що знаходились на зовнішній стороні будівлі залізничного вокзалу міста Чоп., чим завдав матеріальних збитків військовій частини НОМЕР_1 , як власнику, на суму 3584 гривні.

Окрім цього, 11 березня 2023 року, у нічний час доби, ОСОБА_3 , прибув до офісу ТОВ «ІІакобо», що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, вулиця Берег, будинок 10, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, за допомогою фізичної сили, руками ривком викрав домофон марки «Рапаsопіс КХ-Т30865RU, ринкова вартість якого становить 251 гривню та після цього, використовуючи заздалегідь приготовані засоби, а саме кусачки, демонтував та викрав мідну табличку розміром 400x200x5 мм, залишкова вартість, якої становить 4107 гривень, яка знаходилась на зовнішній стороні будівлі офісу ТОВ «Пакобо», чим завдав матеріальних збитків ТОВ «Пакобо», як власнику, на загальну суму 4358 гривень.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації останнього до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Потерпілі в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, підтвердив обставини викладені в клопотанні з приводу крадіжки та заявив, що не усвідомлював, що вчиняв неправомірні дії.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 та захисник також не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації останнього до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, оскільки він дійсно потребує такого лікування, проте просили проводити таку госпіталізацію в закарпатській області.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 підтверджуються окрім показань самого ОСОБА_3 наданими безпосередньо суду письмовими доказами:

- протоколом про прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 11.03.2023 року, а саме про те, що 11.03.2023 року, близько 01.41 год. невідома особа за адресою АДРЕСА_2 викрала дві камери відеоспостереження;

- витягом з ЄРДР від 11.03.2023 року за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

- протоколом огляду місця події від 11.03.2023 року, яким підтверджується крадіжка з будівлі залізничного вокзалу міста Чоп, що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, площа Героїв Майдану, будинок 3 двох камер відеоспостереження;

- протоколом добровільної видачі від 11.03.2023 року, яким підтверджується добровільна видача ОСОБА_3 викрадених ним з будівлізалізничного вокзалу міста Чоп, що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, площа Героїв Майдану, будинок 3 двох камер відеоспостереження;

- постановою про визнання та приєднання речових доказів, зокрема викрадених з будівлізалізничного вокзалу міста Чоп, що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, площа Героїв Майдану, будинок 3 двох камер відеоспостереження;

- висновком експерта № СЕ-19-/107-23/2928-ТВ від 24.03.2023 року, згідно якого вартість двох камер відеоспостереження викрадених з будівлізалізничного вокзалу міста Чоп, що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, площа Героїв Майдану, будинок 3 складає 3584,00 грн.;

- протоколом про прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 11.03.2023 року, а саме про те, що 11.03.2023 року невідома особа за адресою офісу ТОВ «Пакобо», що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, вулиця Берег, будинок 10, викрала домофон та мідну табличку, яка знаходилась на зовнішній стороні будівлі офісу ТОВ «Пакобо»;

- витягом з ЄРДР від 11.03.2023 року за заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

- протоколом огляду місця події від 11.03.2023 року, яким підтверджується крадіжка з офісу ТОВ «ІІакобо», що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, вулиця Берег, будинок 10, домофону та мідної таблички, яка знаходилась на зовнішній стороні будівлі офісу ТОВ «Пакобо»;

- протоколом добровільної видачі від 11.03.2023 року, яким підтверджується добровільна видача ОСОБА_3 викрадених ним з офісу ТОВ «Пакобо», що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, вулиця Берег, будинок 10, домофону та мідної таблички, яка знаходилась на зовнішній стороні будівлі офісу ТОВ «Пакобо»;

- постановою про визнання та приєднання речових доказів, зокрема викрадених з офісу ТОВ «Пакобо», що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, вулиця Берег, будинок 10, домофону та мідної таблички, яка знаходилась на зовнішній стороні будівлі офісу ТОВ «Пакобо»;

- висновком експерта № СЕ-19-/107-23/2929-ТВ від 22.03.2023 року, згідно якого вартість викраденого з офісу ТОВ «Пакобо», що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, вулиця Берег, будинок 10 домофону складає 251,00 грн.;

- висновком експерта № СЕ-19-/107-23/3123-ТВ від 03.04.2023 року, згідно якого вартість викраденої з офісу ТОВ «Пакобо», що розташований за адресою: Ужгородський район, місто Чоп, вулиця Берег, будинок 10 мідної таблички складає 4107,00 грн..

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про яке зазначено у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, як таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, повторно.

Вивченням особи ОСОБА_3 встановлено, що він не працює, раніше не сидимий, характеризується за місцем мешкання посередньо..

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 120 від 04.05.2023 року, у період вчинення інкримінованого діяння і в теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки психічного захворювання у вигляді шизоафективного розладу, змішаного типу.

У період вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_3 за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Ознак алкогольної та наркотичної залежності не виявляє, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу зі звичайним наглядом.

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_3 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, в даний час страждає хронічним психічним захворюванням шизоафективним розладом, змішаного типуне може усвідомлювати свої дії і керувати ними, тож потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну установу зі звичайним наглядом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки останній вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності і до нього можливо застосувати примусові медичні заходи у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом згідно з висновком судово-психіатричного експерта, оскільки за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Визначаючи тип психіатричного закладу у відповідності до ст. 94 ч. 1 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Оскільки, відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого в разі ухвалення обвинувального вироку, тому в даному випадку процесуальні витрати з ОСОБА_3 стягненню не підлягають.

Цивільні позови потерпілими не заявлялись.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 372, 376, 392, 395, 513, 516 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази: недопалок сигарети, який поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити, дві відеокамери , які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи ОСОБА_9 залишити у веденні законного володільця, диск з відеозаписом, яки приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження, омофон та табличку, які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи ОСОБА_10 залишити у веденні законного володільця .

Звільнити ОСОБА_3 від оплати витрат за проведення судових експертиз в сумі 4026,70 грн. та компенсувати такі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвалу може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1