н/п 1-кс/490/6496/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5056/23
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

01 вересня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, має середню-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,, -ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000755 від 02.06.2023.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Зокрема, 02.06.2023 приблизно о 12:00 год., точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось, ОСОБА_6 зайшов до приміщення магазину «Сонячний», розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 2, підійшов до каси №2, де взяв із прилавку до рук монетницю та погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень почав вимагати у старшого покупця ОСОБА_7 віддати йому пачку цигарок «KentCrystal». В подальшому ОСОБА_7 , поклала пачку цигарок на прилавок, ОСОБА_8 поклав монетницю, взяв із прилавку каси пачку цигарок «KentCrystal» не заплативши за товар. Доводячи до завершення свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене при собі, покинув територію магазину, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток ФОП « ОСОБА_9 » на суму 80 гривень 95 копійок.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу.

На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти заявленого клопотання про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечив та просив змінити вид запобіжного заходу на домашній арешт з визначенням часу. Зміну запобіжного заходу захисник мотивував тим, що на даний час зменшилися ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, підозрюваний покладені обов`язки виконує, на виклики з`являється, від досудового розслідування не переховується.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000755 від 02.06.2023 за ч.4 ст.186 КК України.

03.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

06.06.2023 Центральним районним судом м. Миколаєва винесено ухвалу стосовно застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 до 02 серпня 2023 включно.

26.07.2023 керівником Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_10 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000755 від 02.06.2023 до трьох місяців, тобто до 03.09.2023.

02.08.2023 Центральний районний суд м. Миколаєва задовольнив клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 до 03.09.2023 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчується 03.09.2023 , однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу.

01.09.2023 ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва було продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, а саме до31.12.2023.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР №0000755 від 02.06.2023; рапортом поліцейського УПП в Миколаївській області; протоколом огляду місця від 02.06.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом впізнання за участі потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол огляду (цифрового носія інформації) з камер відео спостереження, які розташовані у приміщенні магазину «Сонячний»; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України від 02.06.2023.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки може здійснювати вплив на потерпілого та свідків, з метою зміни ними свідчень під час досудового розслідування та судового слідства, з метою уникнення покарання, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім цілодобового домашнього арешту, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Вказаний ризик не зник з часом та доведений прокурором в суді.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Авраімов проти України" від 25 березня 2021 року констатував порушення п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначив, що існування обґрунтованої підозри, що ув`язнений вчинив злочин, є умовою sine qua non для законності тривалого тримання його чи її під вартою. Але коли національні судові органи вперше "негайно" після затримання розглядають питання про необхідність застосування до затриманого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, цієї підозри вже буде недостатньо, й органи державної влади повинні також навести інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою. Цими іншими підставами можуть бути ризик переховування, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину або спричинення порушення громадського порядку та пов`язана з цим необхідність захисту затриманого. Ці ризики мають бути належним чином обґрунтовані, і міркування органів державної влади з цих питань не можуть бути абстрактними, загальними або стереотипними (п.57). Обрання судом заявнику запобіжного заходу у виді тримання під вартою, незважаючи на встановлення недоведеності слідчим того, що інші запобіжні заходи були б неналежними, свідчить, що вирішальним для суду стало посилання органу державної влади на положення про неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, який суд повторив (п.66). Зазначений підхід застосовується ЄСПЛ, у тому числі, й при вирішенні питання щодо законності продовження строку тримання під вартою.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри, тяжкості вчиненого злочину, особи підозрюваного, та з метою уникнення ризику, який не зменшився.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 186, 194, 196, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту оголошення ухвализ 01 вересня 2023 року до 30 жовтня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваного для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1