Справа №:2604/267/2012
Провадження №: 1/755/11/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_7, за участі прокурора ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підсудного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання підсудного ОСОБА_5 про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, прокурору для організації додаткового розслідування,

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_5 у судовому засіданні звернувся з клопотанням про направлення кримінальної справи за його обвинуваченням для проведення додаткового розслідування, посилаючись на те, що під час досудового слідства були допущені істотні порушення кримінально-процесуального законодавства, що перешкоджає суду ухвалити рішення у справі, а саме: не було порушено кримінальну справу за ст. 128 КК України, не було повідомлено про наявність постанови про перекваліфікацію його дій на ст. 128 КК України, порушено його право на захист, до обвинувального акту не додано довідку про речові витрати, про цивільний позов, про заходи, вжиті до забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, довідки про судові витрати в справі за час досудового слідства з посиланням на відповідні аркуші справи.

Судом постановлено на обговорення учасників судового розгляду вказану заяву.

Захисник підтримав клопотання підзахисного та просив його задовольнити.

Прокурор та потерпілий заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, вказуючи про його необґрунтованість.

Суд, вислухавши клопотання підсудного та думки учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судових засіданнях.

Згідно роз`яснення, що міститься в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» №2 від 11.02.2005 року питання про те, чи перешкоджає порушення закону, допущене під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства, її призначенню до судового розгляду, вирішується залежно від того, наскільки істотним воно було, до ущемлення яких прав та інтересів учасників процесу воно призвело і чи є можливість поновити ці права й інтереси. Кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо: вона не була порушена або порушена некомпетентною особою; її розслідування провадила не уповноважена на те особа чи особа, яка підлягала відводу; було порушено вимоги КПК про обов`язковість пред`явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення; при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.

У той же час, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, що були досліджені в судовому засіданні, згідно протоколу про забезпечення підозрюваному, обвинуваченому права на захист від 16.12.2011, ОСОБА_5 , у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи № 04-29190, були роз`ясненні його права, передбачені ст. ст. 21, 43-1, 142 КПК України (в ред. 1960 року), а також зміст ст. ст. 44. 45, 46, 47 КПК України (в ред. 1960 року), які регламентують порядок участі захисника у процесу досудового слідства і суду та ст. 63 Конституції України, ознайомившись з якими ОСОБА_5 заявив, що бажає, щоб його права захищав адвокат ОСОБА_6 (т.1 а.с.192)

Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві від 16.12.2011, ОСОБА_5 притягнуто, як обвинуваченого та пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України. Як вбачається з зазначеної постанови, її було оголошено ОСОБА_5 в присутності його захисника ОСОБА_6 , в присутності цього ж захисника ОСОБА_5 було роз`яснено і суть пред`явленого обвинувачення, яке він зрозумів, також цією постановою ОСОБА_5 були роз`ясненні його права, відповідно до вимог ст. 142 КПК України (в ред. 1960 року), в тому числі і право мати захисника згідно ст. 44, 45 КПК України (в ред. 1960 року), про що ОСОБА_5 , разом з адвокатом засвідчили своїми підписами (т.1 а.с. 193-194).

Відповідно до протоколу пред`явлення обвинувачення від 16.12.2011, в присутності адвоката ОСОБА_6 . ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення у кримінальній справ за ст. 128 КК України, при цьому йому було роз`яснено суть обвинувачення та видана копія постанови про пред`явлення обвинувачення відповідно до ст. 140 КПК України (в ред. 1960 року), яку ОСОБА_5 отримав також в присутності свого захисника ОСОБА_6 , зазначений протокол підписаний обвинуваченим та захисником без будь-яких зауважень (а.с.195).

Згідно протоколу допиту обвинуваченого від 16.12.2011, допит ОСОБА_5 у якості обвинуваченого здійснювався в присутності адвоката ОСОБА_6 (т.1 а.с.196-197), тобто, з дотриманням всіх вимог процесуальних прав обвинуваченого, у тому числі права на захист.

Отже, доводи підсудного є його власним трактуванням норм законодавства, що не закріплені у процесуальних нормах.

Що стосується доводів підсудного про те, що до обвинувального висновку не додано довідку про речові витрати, про цивільний позов, про заходи, вжиті до забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, довідки про судові витрати в справі за час досудового слідства з посиланням на відповідні аркуші справи, то як вбачається з матеріалів справи, до обвинувального висновку було додано довідку про рух справи, складену слідчим, в якій зазначено інформацію про наявність цивільного позову, з посиланням на аркуші справи, а також інформація про відсутність у справи судових витрат на речових доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи підсудного про допущення під час досудового слідства істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, що перешкоджає суду прийняте законне і обґрунтоване рішення, є безпідставними, а тому його клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 281 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_5 про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України прокурору для організації додаткового розслідування, - відмовити.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя