Справа № 442/1152/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/261/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2023 року про обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищенаведеним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді 200 (двохста) годин громадських робіт.

Згідно з вироком, 10 лютого 2023 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Ромашка», що розташований в м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, 9в Львівської області, випадково штовхнувши відвідувачку ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку з її чоловіком ОСОБА_10 , який вступився за свою дружину, у ході якої вирішив умисно заподіяти йому тілесні ушкодження. Реалізовуючи свій протиправний намір ОСОБА_7 в цей же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх неправомірних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди іншій особі, підійшов до ОСОБА_10 та умисно наніс йому два удари кулаком правої руки в область голови справа, тим самим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та синця на чолі справа, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить змінити вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2023 року в частині покарання, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає альтернативні покарання від менш суворого до більш суворого, а саме: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт та обмеження волі. Таким чином штраф є найменш суворим видом покарання. Обравши ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт, суд не обґрунтував, чому вважає штраф недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Як зазначає апелянт, дані про особу ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання та реєстрації, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, свідчить про те, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатньо покарання у виді штрафу. При цьому таке покарання має бути призначене у мінімальних межах, а саме у виді п`ятдесяти розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримали та просили таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 заперечив проти задоволення апеляційних вимог, зазначивши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Потерпілий ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у таке не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності потерпілого.

Заслухавши доповідача, позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів судового провадження, розгляд обвинувального акта щодо ОСОБА_7 був проведений у порядку статей 381-382 КПК України, встановлені обставини кримінального правопорушення, його кваліфікацію обвинувачений в суді першої інстанції не оспорював, подана захисником апеляційна скарга стосується міри покарання, призначеної ОСОБА_7 , а тому вирок суду першої інстанції переглядається апеляційним судом лише в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, то такі, на переконання колегії суддів, є слушними.

Так, за змістом статей 409, 414 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції зокрема може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тобто такого покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності та особі винного. Пропорційність покарання вищезазначеним складовим є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Положення ст. 65 КК України визначають загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, особи винного та обставин, що впливають на покарання.

Із вироку слідує, що суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наслідки та обставини його вчинення, особу винного, який має постійне місце проживання та реєстрації, не працевлаштований; щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому слід призначити покарання у виді двохста годин громадських робіт.

Втім, як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали провадження та надав оцінку особі обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , згідно з його заявою від 21 лютого 2023 року, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, погодився із встановленим досудовим розслідуванням обставинами. У суді апеляційної інстанції обвинувачений визнав свою винуватість у кримінальному проступку, виразив щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки, цілком усвідомив протиправність вчиненого ним діяння, зобов`язався в подальшому дотримуватися бездоганної поведінки.

Потерпілий ОСОБА_10 , згідно з його заявою від 21 лютого 2023 року, обставини кримінального правопорушення не оспорює, ознайомившись із правом на заявлення цивільного позову повідомив, що цивільний позов заявляти не буде.

Наведене свідчить про те, що обвинувачений з потерпілим досягли згоди між собою, при цьому відсутні будь-які матеріальні збитки та негативні наслідки від вчинення цього кримінального проступку.

При цьому, на переконання колегії суддів, належну оцінку не отримали й відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме те, що останній раніше не судимий, є особою похилого віку, має позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, має проблеми зі здоров`ям, що може утруднити виконання ним покарання у виді громадських робіт; щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_7 покарання змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі обвинуваченого внаслідок суворості; та призначити, з урахуванням викладених вище обстави, покарання обвинуваченому у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині призначення покарання.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4