печерський районний суд міста києва
Справа № 757/155/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУ НП у м. Києві та зобов`язання вчинити дії, у рамках кримінального провадження № 60001357 від 08.10.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУ НП у м. Києві та зобов`язання вчинити дії, у рамках кримінального провадження № 60001357 від 08.10.2022 року.

У вимогах даної скарги адвокат просить: скасувати постанову слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києва ОСОБА_5 від 14.12.2022 про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №60001357 від 08.10.2022 року; зобов`язати слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києва ОСОБА_5 або уповноважену особу зі складу групи слідчих повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно, вилучене під час огляду 07.10.2022 року у період з 14:25 год. по 14:46 год. за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 5, а саме: годинник марки «ROLEX» модель 116200, серійний номер 631973N6.

В обґрунтування доводів та вимог скарги адвокат зазначає, що 07.10.2022 року проведено огляд, в ході якого вилучено годинник марки «ROLEX», оскільки, вказане майно не повернуто, а арешт на нього не було накладено, воно підлягає поверненню його власнику.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив.

Слідчий/прокурор у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність осіб, які не з`явилися, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази в її обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Печерського УП ГУ НП у м.Києві перебуває кримінальне провадження № 60001357 від 08.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

07.10.2022 року проведено огляд місця події у ході якого виявлено та вилучено годинник марки «ROLEX».

14.12.2022 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подано клопотання до Печерського УП ГУ НП у м. Києві про повернення тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження №60001357 від 08.10.2022 року.

За результатами розгляду клопотання постановою слідчого Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 14.12.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Згідно з ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Так, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку, що адвокатом на підтвердження обставин, які він зазначає в скарзі, не надано доказів, а саме не надано доказів того, що на вказане майно - годинник марки «ROLEX» не було накладено арешту.

Що стосується вимоги про скасування постанову слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києва ОСОБА_5 від 14.12.2022 року про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, у рамках кримінального провадження №60001357 від 08.10.2022 року, приходжу до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Зокрема, постанова слідчого, прокурора складається з: 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як регламентовано ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вказані вимоги Кримінального - процесуального кодексу України, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого в оскажуваній постанові, вважає її законною, обґрунтованою, та такою, що не підлягає скасуванню

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 26, 98, 107, 110, 237, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУ НП у м. Києві та зобов`язання вчинити дії, у рамках кримінального провадження №60001357 від 08.10.2022 року - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1