Дата документу 05.06.2023 Справа № 335/3473/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/3473/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/322/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 5 червня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має повну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , є внутрішньо переміщеною особою, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000630 від 21.04.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.04.2023 приблизно об 19:50 год. ОСОБА_8 , знаходячись поблизу під`їзду № 2 будинку № 133 по пр. Соборному у м. Запоріжжі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та реалізовуючи свій злочинний умисел, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, наніс приблизно 5 ударів ногами та руками в голову та тулуб потерпілого ОСОБА_9 , після чого відкрито викрав мобільний телефон марки «Нuawei» у корпусі чорного кольору з коричневими вставками, вартістю 5800,00 грн., що належить ОСОБА_9 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зазначаючи, що менш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просив суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 21.04.2023 року по 19.06.2023 року включно.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що сам факт вчинення тяжкого злочину не є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, тим більше, що цей факт ще не доведений перед судом. Об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового розслідування (суду) відсутні, обставин, які б свідчили, що він не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки не наведено, немає підстав вважати, що він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Підозрюваний є громадянином України, раніше не засуджений, є особою молодого віку, має постійне джерело доходу у вигляді виплат внутрішньо переміщеній особі та тимчасові підробітки, винаймає квартиру, проживає в незареєстрованому шлюбі, на теперішній час його дружина перебуває у стані вагітності, також в Запоріжжі мешкає його тітка - рідна сестра його матері, з якою він підтримує родинні відносини, що свідчить про міцні соціальні зв`язки.

Крім того, не має жодного доказу того, що у випадку, якщо буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, підозрюваний буде впливати на потерпілого та свідків. Ні потерпілий, ні свідки не заявляли про необхідність застосування до них заходів безпеки. Отже, доказів існування ризиків не наведено, лише припущення, що не відповідає загальним засадам кримінального законодавства.

Також не доведено, що менш суворий запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягала на її задоволенні.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, вірно врахував наявність пред`явленої ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке за своєю класифікацією відноситься до тяжких злочинів.

Згідно з матеріалами провадження, відділом поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000630 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відомості про яке 21.04.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

21.04.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000630 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

За вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо необґрунтованості висунутої підозри, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_8 міг скоїти цей злочин.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України на наступних етапах досудового розслідування та судового розгляду.

Перевіряючи надані слідством докази на предмет обґрунтування ініціатором клопотання висунутої підозри, апеляційний суд приходить до висновку, що з огляду на відомості, які містяться у протоколі огляду місця події, протоколах допиту потерпілого та свідків, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, висунута ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою на даній стадії провадження, а тому такі доводи захисника відхиляються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останньому підозри за вчинення тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства та очікуване покарання, дані про його особу, який зареєстрований на тимчасово окупованій території України, є внутрішньо переміщеною особою, проживає в орендованій квартирі, не одружений, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні, ризик переховування лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Стосовно доведеності ризику, передбаченого п.3 ст.177 КПК України, відносно того, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що він є також в повній мірі доведений, остільки на теперішній час в ході досудового розслідування проводиться повне та всебічне вивчення та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, та ОСОБА_8 , розуміючи фактичні обставини та знаючи місце проживання потерпілого та свідка, може впливати на них для надання сприятливих для нього пояснень.

Також судова колегія зауважує на даних про особу підозрюваного, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на розгляді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу.

Отже, слідчим суддею враховано сукупність даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , що вочевидь свідчить на користь висновку слідчого судді про обґрунтованість передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст.177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки більш м`який запобіжний захід, з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам.

Посилання захисника на міцність соціальних зв`язків підозрюваного та наявність у нього на утриманні вагітної дружини не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

Також є безпідставними і посилання захисника в судовому засіданні на незаконне затримання підозрюваного, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, оскільки безпосередньо після вчинення злочину свідок впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка щойно вчинила грабіж, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.208 КПК України.

Сукупність наведених обставин засвідчує, що обраний вид запобіжного заходу зможе належним чином забезпечити поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4