Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8047/23
Провадження №1-кп/523/1256/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29.06.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000552 від 22.04.2023р. та №0000659 від 13.05.2023 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого майстром на будівництві, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.02.2021р. Біляївським райсудом Одеської області за ч.3 ст.408 КК України до 5р. позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1р.;

-17.01.2022р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 2р. обмеження волі, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5р. 6міс. позбавлення волі,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15,ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного Головнокомандувача від 24.02.2022р. №64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією збройних сил рф проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 годин 24.02.2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022року №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022року №2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022року №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022року №2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022року №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022року №573/2022, затвердженим Законом України від 17.08.2022року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022року №757/2022, затверджено Законом України від 16.11.2022 року №2738- IX з 05 години ЗО хвилин 21 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 06.02.2023року №58/2023, затверджено Законом України від 07.02.2023року №2915- IX з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

21.04.2023р., приблизно о 11год. 15хв., Михайлиу перебуваючи по вул. Давида Ойстраха,2 в м. Одесі, поруч із під`їздом №6, побачив колодязь кабельної каналізації, який є підземною камерною спорудою для прокладання монтажу кабелів зв`язку, після чого, у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - волоконно-оптичного кабелю, який знаходився всередині колодязя. Далі, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити їх реалізації, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи таємно, з метою особистого збагачення, застосовуючи фізичну силу відкрив металеву кришку, проник всередину колодязя, де за допомогою заздалегідь приготовленого ножа шляхом відрізання таємно викрав частину волоконно-оптичного кабелю зв`язку марки «LT 144 SM-05», довжиною 60м., вартістю 66,35грн./за 1м., а всього на загальну суму 3981грн., який належить ТОВ ТРК «БРІЗ». В подальшому, ОСОБА_6 намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, проте його протиправна діяльність була припинена очевидцями вчинення кримінального правопорушення на місці його скоєння. Таким чином, ОСОБА_6 не зміг довести свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як, він не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з припиненням його діяльності очевидцями вчинення злочину.

Крім того, повторно, 09.05.2023р., приблизно о 05год. 00хв., ОСОБА_6 маючи кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до прилеглої території будинку АДРЕСА_2 , де знаходилась зарядна станція 846 IONITY для електромобілів, де визначив об`єктом свого посягання належне ТОВ «ІОНІТІ» майно - кабель, яким було обладнано вказану станцію. Далі, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може йому завадити, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, підійшовши до зарядної станції та за допомогою заздалегідь підготовленого ножа шляхом перерізання таємно викрав три кабеля, довжиною 6 метрів, вартістю 4200грн./кожний, а всього на загальну суму 12600грн. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «ІОНІТІ» матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 12600гривень.

В судовому засіданні, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину за пред`явленими та викладеними в обвинувальних актах обвинуваченнях, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальних провадженнях та фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах викладених у обвинувальних актах, враховуючи, що прокурор, обвинувачений та захисник не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за:

-ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище, вчинену в умовах воєнного стану,

-ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_6 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив нові умисні корисливі та аналогічні кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого майстром на будівництві, маючого постійне місця реєстрації та проживання, де проживає разом із бабкою та дідом.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, часткове повернення раніше викраденого майна представнику потерпілого ТРК «Бріз».

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_6 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив нові умисні корисливі та аналогічні кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого майстром на будівництві, маючого постійне місця реєстрації та проживання, де проживає разом із бабкою та дідом, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання своєї вини, часткове повернення раніше викраденого майна представнику потерпілого ТРК «Бріз» та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, враховуючи, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних злочинів, однак належних висновків для себе не зробив та знову скоїв умисні злочини, тим самим ці обставини свідчать про нехтування та ігнорування обвинуваченим вимог Закону та його небажання стати на шлях виправлення та перевиховання, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст.71 КК України, оскільки обвинувачений скоїв новий злочин під час невідбутого покарання, яке було призначено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 17.01.2022р., і вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому визначити у виді позбавлення волі.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинені кримінальні правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Цивільний позов ТОВ «ІОНІТІ» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення підлягає задоволенню, оскільки визнаний обвинуваченим в повному обсязі та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання за:

-ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років,

-ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців.

Відповідно зі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 17.01.2022р., визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 залишити тримання під вартою, строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 29.05.2023р.

Цивільний позов ТОВ «ІОНІТІ» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ «ІОНІТІ» матеріальну шкоду у розмірі 12600гривень.

Речові докази: кабель - вважати повернутим за належністю представнику ТОВ ТРК «Бріз» - ОСОБА_7 , ніж та зразки зрізу - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1