Справа № 308/4910/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/1099/20 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2020, якою обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч.1 ст.258-3 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , повернуто прокурору.

25.05.2020 на розгляд Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , затверджений прокурором відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , згідно якого ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04.12.2020 обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч.1 ст.258-3 КК України ОСОБА_6 повернуто прокурору у зв?язку з тим, зокрема, що він не відповідає вимогам закону, передбаченим у ст.291 КПК України; у задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у даному кримінальному провадженні відмовлено.

Згідно вказаної вище ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 04.12.2020 підставою для відмови прокурору у задоволенні наведеного вище клопотання та повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 стало те, що клопотання прокурора є безпідставним, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає вимогам закону щодо його складання з наступних підстав.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, будучи громадянином України, у лютому 2014 року вступив до лав терористичної організації «Луганська народна республіка» (ЛНР), утвореної 27.04.2014 у м. Луганськ, завданням якої є зміна меж території та державного кордону України у незаконний спосіб, систематично вчиняв на території України терористичні акти, здійснював залякування населення вбивством громадян, захоплював разом з іншими членами терористичної організації адміністративні будівлі органів державної влади і місцевого самоврядування, вчиняв інші тяжкі злочини.

Зокрема, перебуваючи у складі не передбачених законом збройних формувань терористичної організації «Луганська народна республіка» - 4 окрема мотострілецька бригада народної міліції 2-го армійського Корпусу Міністерства оборони «ЛНР» (В/Чл-74347) та окремої мотострілецької бригади 2-го армійського корпусу народної міліції Міністерства оборони ЛНР , ОСОБА_6 брав участь у їх злочинній діяльності, а саме, з середини липня 2014 року по 18.02.2015 в бойових діях в місті Дебальцево, внаслідок чого загинуло 110 військовослужбовців ЗСУ, 270 військовослужбовців поранено, 7 взято в полон, 18 пропало безвісти, а серед цивільного населення загинуло 34 особи і 44 поранених.

Окрім того, ОСОБА_6 з серпня по грудень 2016 року приймав участь у бойових діях в містах Первомайськ, АДРЕСА_2 , що також призвело до загибелі військовослужбовців ЗСУ, відповідних жертв серед населення та знищення інфраструктури.

У підготовчому судовому засіданні даної справи прокурор ОСОБА_8 заявив письмове клопотання про здійснення спеціального судового провадження відносно оголошеного у розшук ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, який переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності (а.п. 23-30).

Клопотання мотивовано тим, що у відповідності до положень КПК України у даному провадженні проводилося спеціальне досудове розслідування у зв?язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування і продовжує переховуватися надалі.

Письмове повідомлення про підозру, складене щодо ОСОБА_6 та надіслане йому рекомендованим листом за відомою адресою його реєстрації, також вручене його захиснику та рідним.

На даний час місце перебування ОСОБА_6 на території України не встановлене, за місцем реєстрації та проживання він відсутній.

08.07.2014 зафіксовано факт виїзду ОСОБА_6 з території України через пункт пропуску «Успенка», фактів повернення обвинуваченого в Україну не зафіксовано.

Повістка про виклик в якості підозрюваного надіслана за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_6 та опублікована в газеті «Урядовий кур?єр», розміщена на офіційному вебсайті СБ України.

Для захисту інтересів ОСОБА_6 залучено до участі у справі захисника ОСОБА_7 .

Сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 обізнаний про розслідування даного кримінального провадження та про його виклик до слідчого - знав від своїх рідних, яким було вручено повідомлення про оголошення підозри ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 оголошений у розшук.

Отже, на думку прокурора ОСОБА_8 , наразі наявні підстави для здійснення відносно ОСОБА_6 спеціального судового провадження.

Як визнав Ужгородський міськрайонний суд, відповідно до Розділу ІV КПК України участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов?язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред?явлене, на справедливий розгляд справи судом.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, слідчий суддя постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Згідно рішення ЄСПЛ в справі «Меденіца проти Швейцарії» існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в межах розгляду кримінального провадження відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійсненне відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»).

Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів (справа «Т. проти Італії») або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Недотримання зазначеної процедури органом досудового розслідування у даному провадженні є очевидним і не відповідає наведеним вимогам.

Стороною обвинувачення не надано жодного підтвердження, що ОСОБА_6 повідомлений про розпочате відносно нього кримінальне провадження, а також підтвердження того, що обвинуваченому ОСОБА_6 у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом вручено повідомлення про підозру та обвинувальний акт.

Згідно практики ЄСПЛ у справах: «Колоцца проти Італії», «Шомоді проти Італії», «Кромбах проти Франції», «Зейдович проти Італії» суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов?язаний обґрунтувати чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, як того вимагає КПК України та зобов?язує сторону обвинувачення використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого.

З урахуванням того, що рішення суду не може ґрунтуватися на сумнівах та припущеннях, а також відсутністю даних про сповіщення обвинуваченого ОСОБА_6 про розпочате стосовно нього кримінальне провадження, про отримання ним повідомлення про підозру та обвинувального акту, місцевий суд не визнав наявними у даному випадку підстави для задоволення зазначеного вище клопотання прокурора ОСОБА_8 про здійснення спеціального судового провадження.

З цих підстав місцевий суд визнав, що у даному кримінальному провадженні судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту не може бути призначений, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 підлягає поверненню прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Також Ужгородський міськрайонний суд визнав, що захисник у даному провадженні залучений одноособово слідчим без дотримання вимог ст.ст. 48,49,52,297-3 КПК України, за відсутності у нього даних про те, що обвинувачений ОСОБА_6 самостійно захисника не залучить, що є істотним порушенням вимог КПК України.

Такий підхід до залучення захисника у кримінальному провадженні може беззаперечно свідчити про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не обізнаний про наявність стосовно нього кримінального провадження.

Правильне відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, виражених у формулюванні обвинувачення, але і для реалізації прав обвинуваченого на захист та для дослідження в суді обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Частина 1 статті 258-3 КК України визначає злочином створення терористичної групи чи терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією або участь у ній, а так само організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи чи терористичної організації.

Приписам частини другої ст.291 КПК України обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є неконкретним, такі текстуально співпадають з формулюванням обвинувачення, що дає підстави стверджувати, що слідчий і прокурор не виклали або взагалі не встановили всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, доказування яких відповідно до ст.91, ч.1 ст.92 КПК України є їх обов?язком; не розрізняють цих термінів, їх значення, дезорієнтують сторону захисту щодо розуміння фактичних обставин кримінального правопорушення, суті і обсягу обвинувачення, істотно обмежують процесуальні права учасників судового розгляду, передбачені ст.ст. 42 і 56 цього Кодексу, унеможливлюють правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та виконання завдань кримінального провадження.

Зокрема, в обвинувальному акті не вказано мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, за яких конкретно обставин ОСОБА_6 вступив до лав терористичної організації, яка його індивідуальна роль та у яких конкретно бойових діях брав участь, а також не вказано інші обставини з числа зазначених у ст.91 КПК України, фактичні обставини, які мають значення для забезпечення правильного розгляду даного кримінального провадження.

В апеляційній скарзі на цю ухвалу прокурор ОСОБА_8 просить її скасувати, а дане кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 повернути до того ж суду першої інстанції для його розгляду зі стадії підготовчого судового засідання з таких підстав.

Прокурор ОСОБА_8 вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги фактичних обставин та формулювання обвинувачення, які викладені у обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 , а при прийнятті рішення обмежився лише посиланням на формальне недотримання вимог КПК України.

Обвинувальний акт підписаний слідчим та погоджений і затверджений прокурором, у ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання висунутого ОСОБА_6 обвинувачення.

До обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

З огляду на викладене, зазначений обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 містить усі відомості, які передбачені ст.291 КПК України.

Обставини, які відповідно до частини першої ст.91 КПК підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат викладено чітко та зрозуміло, сумнівів щодо їх конкретності не викликає.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.291 КПК України, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання поданої прокурором ОСОБА_8 апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , яка заперечила повністю проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на законність зазначеної вище оскарженої у даній справі ухвали місцевого суду від 04.12.2020, а також подані нею письмові заперечення (а.с. 119-123, 127-131,137), в яких вона повністю підтримує наведені вище висновки місцевого суду в оскаржуваному у даній справі судовому рішенні, провівши судові дебати, перевіривши обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та додані до нього матеріали справи, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема статті 291 КПК: обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається також реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання, затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які слідчий/прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, відомості про розмір шкоди та витрати на залучення експерта.

З матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч.4 ст.291 КПК України додатки: реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про отримання нею копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.п. 13-17,18).

Тому доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 про те, що обвинувальний акт у даній справі щодо ОСОБА_6 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та всі інші необхідні складові, які повинен містити обвинувальний акт апеляційний суд визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України визнаються такими, що спростовуються наведеними вище встановленими апеляційним судом обставинами.

У зв?язку з цим оскаржувана ухвала місцевого суду у даній справі від 04.12.2020 підлягає скасуванню, а дана справа - поверненню до того ж місцевого суду для її розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Згідно абз. 5-7 п.20-1 Розділу ХІ КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Розгляд клопотань про здійснення спеціального досудового розслідування, спеціальне судове провадження щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, здійснює суд за правилами підсудності, встановленими статтею 32 цього Кодексу.

Вимоги щодо особливостей застосування глави 24-1 цього Кодексу, передбачені цим пунктом, поширюються на кримінальні провадження, у яких підозрюваний, крім неповнолітнього, на момент звернення до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування або обвинувальним актом оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні відомості, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно статті 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених, зокрема, статтею 258-3 КК України, за якою обвинуваченим є ОСОБА_6 , обвинувачений у даній справі, а згідно повідомлень: ГУ ДМС України в Закарпатській області, виконкому Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України ОСОБА_6 для виїзду за кордон не документувався, інформації щодо його виходу з громадянства України не існує, на території Страбичівської сільської ради не проживає більше п?яти років, відомостей про перетинання ОСОБА_6 державного кордону України у період з 01.05.2017 по теперішній час (станом на 01.07.2019) не виявлено; ОСОБА_6 08.07.2014 виїхав через пункт пропуску «Успенка» і на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в Луганській області, оголошений в розшук на території України (а.с. 31,36,38,39-40,53).

Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2020 надано дозвіл слідчому на здійснення спеціального досудового розслідування даної справи (а.с.41-45).

Відповідно до п.8 ч.2 ст.52 КПК обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження, - з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Усі наведені вище вимоги кримінального процесуального закону підлягають дотриманню повністю під час нового розгляду даної справи судом зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,409,418,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про повернення прокурору обвинувального акту у справі про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.258-3 КК України від 04.12.2020 скасувати, а матеріали даної справи повернути до того ж місцевого суду для її розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: