ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0001944, внесеному до ЄРДР 30.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою збуту, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, з метою подальшого збуту.

У подальшому, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи посилку, поліетиленовий пакет з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

Після чого, вказаний поліетиленовий зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_8 зберігаючи при собі переніс на прилеглу до будинку АДРЕСА_1 , де продовжував незаконно його зберігати при собі з метою збуту, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час особистого обшуку в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме до 19 години 35 хвилин 30 червня 2023 року

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-23/4571-НЗПРАП від 27 квітня 2023 року надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 35, 1281 г.

Таким чином, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відомості по даному факту внесено в ЄРДР за №0001944 від 30.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.06.2023 о 17 год. 48 хв. ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи від 30.06.2023, згідно кого під час особистого обшуку ОСОБА_8 виявлено та вилучено відправлення згорток ізоленти в якому наявний поліетиленовий зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору який поміщено до сейф-пакету №INP1003438, згорток ізоленти в якому наявний поліетиленовий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору який поміщено до сейф-пакету №INP1003440, поліетиленовий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини та сім згортків ізоленти з невідомою речовиною, які поміщені до сейф-пакету №INP1003437, шість згортків ізоленти з невідомою речовиною, які поміщені до сейф-пакету №INP1003439, дев`ять згортків ізоленти з невідомою речовиною, які поміщені до сейф-пакету №INP1003442, мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 5A» imei: НОМЕР_1 , з сім-картою абонента «лайфселл» НОМЕР_2 який поміщено до сейф-пакету № INP1003163; висновком експерта № СЕ-19/103-23/4571-НЗПРАП від 27.04.2023, відповідно до якого надана на дослідження надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP становить 35, 1281 г; протоколом обшуку від 01.07.2023 відповідно до якого за місцем проживання ОСОБА_8 було виявлено та вилучено поліетиленовий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору та п`ятдесят п`ять згортків ізоленти з невідомою речовиною, які поміщені до сейф-пакету № PSP2146635, банківську картку «А-банк» № НОМЕР_3 та банківську картку «А-банк» № НОМЕР_4 які поміщені до сейф-пакету № PSP2146573; іншими доказами у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що на даному етапі досудового розслідування встановлено вагомі докази причетності ОСОБА_8 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення та в разі визнання його винуватим, яке згідно класифікації кримінальних правопорушень є тяжким, у випадку визнання його винуватим, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що свідчить про те, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що на даний момент повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення не встановлено. Крім того, не встановлено особу, котра передавала підозрюваному пакунки з психотропними речовинами та осіб, яким в подальшому підозрюваний мав на меті збути вилучену психотропну речовину, а тому, у випадку обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою, підозрюваний матимете реальну можливість незаконно впливати на цих осіб - свідків у кримінальному провадженні, що негативно вплине на результати досудового розслідування та судового розгляду.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що підозрюваний, офіційно не працевлаштований, а тому єдиним джерелом його заробітку є злочинний промисел, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 за місцем свого проживання зберігав психотропні речовини, а тому вказане свідчить про сталість злочинної поведінки останнього.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України , а саме тим, що: наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого кримінального правопорушення; у разі визнання ОСОБА_8 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_8 не може запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, підозрюваним виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно підозрюваного тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, у зв`язку із тим, що підозрюваний, враховуючи санкцію покарання, може переховувався від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також перебуваючи за місцем проживання все ж матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України підозрюваному ОСОБА_8 можливо визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Беручи до уваги вказане, враховуючи те, що ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, та з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому слідчий просить застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Водночас застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто з 02.07.2023 року до 02.09.2023 року включно, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Також на підозрюваного ОСОБА_8 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; 2) не відлучатися з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_8 негайно доставлено до місця проживання - АДРЕСА_2 , і звільнити з-під варти. Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 передано для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_2 .

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, однак не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам. А тому, слідчий суддя враховуючи, особу ОСОБА_8 який має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий, прийшов до висновку про доцільність та можливість застосування запобіжного заходу, визначеного ст. 176 КПК України, зокрема у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність, необґрунтованість та невмотивованість, прийняте судом з порушенням норм матеріального і процесуального права та з формальних підстав, просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вказує про те, що слідчим суддею не обґрунтовано, яким чином застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що судом не взято до уваги наведені стороною обвинувачення доводи, не оцінено у сукупності усі обставини, які відповідно до положень КПК України повинні враховуватись при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які просили задовольнити апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили; апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.

За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані в повній мірі.

Статтею ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176 178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Судом встановлено, що Луцьким РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 30 червня 2023 року за № 0001944, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якого 30 червня 2023 року було затримано працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України та 01 липня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину. Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді в суді першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу, стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не забезпечить запобіганню доведеним в ході розгляду провадження ризикам, передбаченим у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею правильно враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання таким ризикам, як переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт.

Твердження сторони обвинувачення щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Вищевказані доводи прокурора, а також інші, які викладені в апеляційній скарзі на думку апеляційного суду, є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в застосуванні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, ані слідчим, ані прокурором не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

А тому, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зокрема цілодобового домашнього арешту, є правильним та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу у прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2023 року про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто з 02 липня 2023 року до 02 вересня 2023 року включно з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді