Провадження № 1-кс/686/8068/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0003303,

встановив:

20.09.2023 року від імені прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 , за допомогою поштового зв`язку, надійшло до слідчого судді клопотання про накладення арешту на майно, яке 16.09.2023 р., після проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було тимчасово вилучене, а саме на: належний ОСОБА_3 автомобіль «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що по вул.Авіаторів, 2, у м.Старокостянтинів Хмельницького району Хмельницької області.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вказаним вимогам закону подане від імені прокурора клопотання в повній мірі не відповідає.

Так, зі змісту поданого клопотання неможливо встановити, у кого саме було вилучено майно, на яке просить накласти арешт ініціатор клопотання, хоча мало б бути зазначено у клопотанні конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Окрім того, до клопотання долучено лише витяг з ЄРДР, копії: рапорту від 16.09.2023 р., протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.09.2023 р., посвідчення водія ОСОБА_4 , свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (автомобіля «Renault Laguna», р.н. НОМЕР_1 , трактора колісного «Claas Axion», р.н. НОМЕР_2 , причіпа-польового розприскувача «MAR SGD 20», р.н. НОМЕР_3 ), пояснень ОСОБА_4 та постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, інших документів, якими б прокурор міг обґрунтувати свої доводи, до клопотання долучено не було.

Не наведено у поданому клопотанні й про існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Не зазначено у вказаному клопотанні, яка є необхідність у встановлені заборон права відчуження, розпорядження, користування майном, на яке просить накласти арешт ініціатор клопотання.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого клопотання не містять контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт ініціатор клопотання, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що клопотання про арешт майна повинно бути підписано особою, якою воно подано, із зазначенням дати підписання (загальні вимоги до оформлення документів).

Однак, клопотання, яке, за допомогою поштового зв`язку у конверті, на якому відправником вказано ОСОБА_5 , надійшло на розгляд слідчому судді від імені прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 , ніким не підписане, що свідчить про не підтвердження волевиявлення вказаної посадової особи. При цьому, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що наявність сканкопії підпису прокурора на клопотанні про арешт майна не може вважатись належним чином засвідченням документу та не підтверджує факт підписання цього клопотання саме вказаним прокурором.

Вищеозначені недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту на майно та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання, подане від імені прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна, у кримінальному провадженні №0003303, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя