Справа № 487/3025/23
Провадження № 1-кс/487/2004/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.190, ч. 2 ст.146, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023.

В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на думку слідчого підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується фактом вчинення після особливо тяжкого злочину інших умисних злочинів; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що не вчиняв кримінальних правопорушень, а виконував завдання розвідки, діючи під прикриттям у складі ДФТГ "Анубіс", на користь держави. Фізичного насильства до ОСОБА_7 , який добровільно зізнався у колоборантській діяльності, не застосовував, і нікому це робити не наказував. Про те, що в ОСОБА_7 кидали гранати, він не знав. Здійснював свою діяльність на підставі бойових розпоряджень розвідки, вилучав лише цифрові носії.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 27.06.2023 затримано ОСОБА_5 .

28.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 приблизно у березні-квітні 2023 року близько 10:00-11:00 год за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в порушення ч. 1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи умисно, з метою вторгнення до житла всупереч волі законного власника, незаконно проникли до житлового приміщення - будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де незаконно провели обшук.

ОСОБА_5 08.05.2023 близько 13:00 год спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, в порушення ч.1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, умисно, з метою вторгнення до житла всупереч волі законного власника, незаконно проникли до житлового приміщення - будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де незаконно провели обшук.

В подальшому ОСОБА_5 09.04.2023 близько 14:00 год, реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , прибули до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 , тримаючи у руках предмет, зовні схожий на вогнепальну зброю, з метою подавлення волі потерпілого, підійшов до ОСОБА_15 , назвавшись представником військової розвідки, під приводом перевірки документів незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, після чого по рації надав вказівку заходити іншим особам. На виконання вказівки, наданої ОСОБА_5 , на територію домоволодіння незаконно проникли ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які провели незаконний обшук у житлі та володінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . На запитання ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо законних підстав такого обшуку ОСОБА_5 мотивував вказані дії наявністю у них певної інформації, яка потребує перевірки. Вказані дії потерпілий сприймав як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, оскільки у ОСОБА_5 при собі був предмет, схожий на автомат, який знаходився спереду на ремені, та на якому він демонстративно тримав руки, що само по собі створювало небезпечну обстановку в розумінні потерпілих. Крім того, у ОСОБА_13 також був предмет, схожий на пістолет, який перебував у неї на стегновій частині правої ноги, у кобурі. Реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, за попередньою змовою групою осіб, де діючи умисно, з корисливих мотивів заволоділи майном, яке належить ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а саме: планшетом Bravis, модель NP 725 3G White, ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , телефоном Soni XPERIA JST26I сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , телефоном Nomi помаранчевого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 , телефоном XIAOMI Redmi 4a, ІМЕІ: НОМЕР_5 , телефоном Sony Ericson НОМЕР_6 , сірого кольору, флеш-накопичувачем San Disk, після чого поїхали з місця вчинення злочину у невстановленому напрямку та розпорядилися майном, яким заволоділи, на власний розсуд.

15.04.2023 близько 14:00 год, реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та невстановленою в ході досудового розслідування особою прибули за адресою: АДРЕСА_4 , де реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, згідно відведеної ролі у вчиненні злочину, вчинив наступні дії. Так ОСОБА_14 , тримаючи у руках предмет, зовні схожий на вогнепальну зброю, з метою подавлення волі потерпілої, підійшов до ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та висловив останній вимогу про надання доступу до домоволодіння за вказаною вище адресою під приводом «проведення заходів, направлених на встановлення осіб, які співпрацюють з військовими формуваннями країни агресора». Вказані дії потерпіла сприймала як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. Після цього за командою ОСОБА_14 ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно проникли на територію приватного домоволодіння, що розташоване за вищезазначеною адресою, де незаконно провели обшук. При цьому ОСОБА_14 знаходився на території подвір`я домоволодіння, а невстановлена в ході досудового розслідування особа перебувала біля автомобіля, на якому вони прибули. ОСОБА_5 зайшов до приміщення будинку потерпілої ОСОБА_17 , де разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали проводити незаконний обшук приміщення будинку, реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, де діючи умисно, з корисливих мотивів вчиняв дії, направлені на заволодіння майном потерпілої, а саме: оглядав речі потерпілої, при цьому оцінюючи їх майнову вартість. Проте, не знайшовши цінні речі та предмети, які б становили значну вартість, майном потерпілої не заволоділи.

Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена в ході досудового розслідування особа поїхали у невстановленому напрямку.

ОСОБА_5 05.05.2023 близько 14:00 год, реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 прибули за адресою: АДРЕСА_5 , де реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, тримаючи у руках предмет, зовні схожий на вогнепальну зброю, з метою подавлення волі потерпілого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проникли за вищезазначеною адресою, де незаконно провели обшук та реалізували спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, де діючи умисно, з корисливих мотивів вчиняв дії направлені на заволодіння майном потерпілої. Проте з невстановлених досудовим слідством причин майном потерпілого не заволоділи.

Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали у невстановленому напрямку.

ОСОБА_5 21.05.2023 приблизно о 09:00 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та двома невстановленими в ході досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, скоїли напад на потерпілого ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_5 , спрямувавши ствол предмета, схожого на автомат, в сторону потерпілого, спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та двома не встановленими в ході досудовим розслідуванням особами, незаконно проникли у житло ОСОБА_19 , розташоване за вказаною адресою, де незаконно провели обшук, в ході якого заволоділи майном ОСОБА_19 , а саме: ноутбуком «Леново» модель 81W1, серійний номер PF31ZSD3, ноутбуком HP 250 G8, мобільним телефоном Honor 7a ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 та 4 мобільними телефонами невстановленої марки виробника, в непрацюючому стані, в одному з яких знаходилась сім-картка НОМЕР_9 . Після чого поїхали з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись надалі майном на власний розсуд.

ОСОБА_5 18.04.2023 близько 09:30 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_20 , де проживає ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за усною домовленістю з власником вказаного домоволодіння ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , провели у ньому незаконний обшук, після чого, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливою метою, шляхом обману, який виразився у введенні ОСОБА_21 в оману, під приводом перевірки, заволоділи майном, яке належить ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , а саме: мобільним телефон марки Honor 8a, синього кольору модель JAT- LX1, ІМЕІ НОМЕР_10 , ІМЕІ НОМЕР_11 , мобільним телефоном невідомої марки, мобільним телефоном "Нокіа", відеокамерою (з касетою), після чого поїхали з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись надалі майном на власний розсуд.

ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_23 , за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , в порушення гарантованих положень ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вчинив наступні дії.

05.05.2023 приблизно о 15:00 год ОСОБА_26 спільно із ОСОБА_28 та ОСОБА_27 приїхали на автомобілі Volvo S40 з іноземною реєстрацією НОМЕР_12 за місцем проживання ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_7 , та запропоновували йому сісти у вказаний автомобіль, на що той погодився. Одразу вказані особи з метою викрадення людини, всупереч волі ОСОБА_23 , перевезли його від місця проживання до будинку за адресою: АДРЕСА_8 , де тимчасово проживали ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 , та передали останнім. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 , вважаючи, що потерпілий ОСОБА_23 співпрацював із окупаційними військами російської федерації та вимагаючи надати свідчення проти себе про таку співпрацю, наніс один удар долонею лівої руки в область правої частини обличчя потерпілого ОСОБА_23 , після чого останній впав на підлогу і ОСОБА_5 продовжував спричиняти йому тілесні ушкодження, при цьому наніс не менше 7-10 ударів кулаками обох рук в область тулуба. Після цього ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_20 охороняти потерпілого ОСОБА_23 з метою позбавити останнього можливості вільно пересуватись.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати єдиний спільний злочинний умисел, ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 за вказівкою ОСОБА_5 , проти волі ОСОБА_23 , незаконно утримували останнього у вказаному будинку приблизно до 15:00 год 08.05.2023, при цьому ОСОБА_23 не мав можливості самостійно покинути зазначене приміщення, оскільки вказані особи здійснювали його цілодобову охорону, демонструючи зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_23 розцінював як реальну загрозу своєму життю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_23 11.05.2023; у довідці КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 11.05.2023 про госпіталізацію ОСОБА_23 ; протоколі огляду місця події від 11.05.2023; протоколах допиту потерпілого ОСОБА_23 від 11.05.2023 та 19.05.2023; протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_23 19.05.2023; протоколах допиту свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_21 ; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_23 від 22.05.2023 та свідкам ОСОБА_33 , ОСОБА_21 ; протоколах допиту потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та пред`явлення вказаним потерпілим особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2023; протоколі обшуку від 27.06.2023; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підозрюваному ОСОБА_24 від 27.06.2023; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_14 та пред`явлення останньому особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2023.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 4 ст. 187 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.

Крім того, підозрюваному загрожує покарання за вчинення нетяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 146 КК України.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, слідчий суддя переконаний, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, існує і є обґрунтованим.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Ризик втечі також має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Підозрюваний ОСОБА_5 має зв`язки серед військових формувань, члени яких можуть сприяти йому в підшукуванні місць для переховування.

В судовому засіданні встановлено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема майно, яке було вилучено ним під час проведення "обшуків" у потерпілих, і місце знаходження якого на даний час слідству невідомо.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 - із застосуванням насильства і зброї. Крім того, ще не всі свідки допитані через встановлення їх місцезнаходження.

Також доведено існування й ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи багатоепізодність його протиправної діяльності, відсутність постійного, легального джерела доходу.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, що він має постійне місце проживання, одружений, має матір, 1962 р.н; підозрюваний не працює, раніше не судимий, стан його здоров`я задовільний.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на обставини кримінального провадження, характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , багатоепізодність протиправної діяльності підозрюваного у період воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню. До підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор". Жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.190, ч.2 ст.146, ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 30.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1