Справа № 158/3163/22 Провадження №11-кп/802/380/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2023 року, яким -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, непрацюючий, із неповною загальною середньою освітою, не одружений, раніше судимий вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2021, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту фактичного затримання 15.11.2022.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України застосовано відносно ОСОБА_9 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Вироком вирішено питання про арешт майна, долю речових доказів та судових витрат.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, 01.10.2022, у нічну пору доби, ОСОБА_9 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року, Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року і Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року, Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року і Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року, Указом Президента №573/2022 від 12.08.2022 року і Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, проник на територію домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, проник до господарського приміщення, що знаходиться на території домоволодіння за вказаною вище адресою, звідки умисно, повторно, таємно викрав бувшу у користуванні бензопилу марки «Husqvаrna», вартістю 5999,00 грн., бувший у використанні тример марки «Minsk pro», вартістю 1906,80 грн. та бувший у використанні велосипед червоного кольору марки «PHOENIX», вартістю 1350,00 грн., який знаходився поряд із зазначеним приміщенням, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 9255,80 грн.

Окрім цього, 27.10.2022 о 13:00 год., ОСОБА_9 перебуваючи на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року, Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року і Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року, Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року і Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року, Указом Президента №573/2022 від 12.08.2022 і Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022, переслідуючи корисливу зацікавленість та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, проник в середину житлового будинку, що знаходиться за вказаною вище адресою, звідки умисно, повторно, таємно викрав бувшу у використанні бензопилу марки «STIHL MS 180» помаранчевого кольору, вартістю 3300 грн., бувший у використанні спінінг марки «FREEK IM 24T CARBON», чорного кольору з встановленою котушкою марки «MASTER MA-30A», вартістю 975 грн. 62 коп., та бувший у використанні спінінг марки «KNIGHT SIWEIDA», чорного кольору, з встановленою котушкою марки «SUPRA 200», вартістю 552 грн. 72 коп., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 4828 грн. 34 коп.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано його особу, наявність другої групи інвалідності та часткове визнання вини. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити та призначити менш суворе покарання, у вигляді надання психіатричної допомоги.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу просили задовольнити, потерпілої, яка покладалась на розсуд суду, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_9 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.4 ст.185 КК України є правильною і також не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону не в повній мірі.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_9 посередньо характеризується за місцем проживання, вину у вчиненому визнав частково, раніше неодноразово судимий, знову вчинив умисні корисливі злочини, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Врахувавши ці та інші обставини справи, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відбуття покарання останнім реально саме у виді позбавлення волі.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд не вбачає, з чим повністю погоджується і апеляційний суд

Таким чином, з огляду на конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючої покарання обставини, з врахуванням стану здоров`я ОСОБА_9 , суд апеляційної інстанції вважає можливим частково задовольнити подану обвинуваченим апеляційну скаргу, шляхом зменшення призначеного йому судом першої інстанції виду покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити остаточне до відбуття покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України та вважає, що такий його розмір відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 лютого 2023 року відносно ОСОБА_9 змінити.

Зменшити призначене ОСОБА_9 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.12.2021, та остаточно призначити до відбуття ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді