ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0001516 від 10.07.2021 стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Завітинськ, Амурської області, Російської Федерації, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України

по обвинуваченню за ч.1 ст.122 КК України

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

10.07.2021 приблизно о 00 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 перебував поблизу зупинки громадського транспорту, що за адресою: проспект Миру, 15, м.Житомир, де між ОСОБА_6 та двома раніше невідомими йому жінками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, який переріс в штовханину.

В цей час, місці та за вказаних обставин до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_4 , цивільний чоловік ОСОБА_11 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочав з ним словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 пішов у бік протилежної частини проспекту Миру та через декілька хвилин повернувся тримаючи в обох руках два ножі, та перебуваючи біля ОСОБА_6 наніс йому один удар ножем, який тримав у своїй правій руці, в область лівого передпліччя, в момент коли ОСОБА_6 підняв руки дещо догори захищаючи ними обличчя.

В результаті вказаних дій, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани з пошкодженням м`язів та пошкодження ліктьового нерва лівого передпліччя, які утворилися від дії гострого предмету, що мав колючо-ріжучі властивості, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

Своїми діями, які виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю за обставин, вказаних в обвинувальному акті, пояснив, що 10.07.2021 разом з дружиною ОСОБА_11 , кумою ОСОБА_12 та дитиною відпочивали. Ввечері поверталися додому. По проспекту Миру, біля зупинки громадського транспорту зайшов в магазин. Коли вийшов, то побачив, що до дружини, яка сиділа з кумою на зупинці підійшов потерпілий зі своїм товаришем та став словесно до них чіплятися, хотів познайомитися. Підійшов до них, зробив зауваження, щоб не чіплявся до жінок. Після чого у них розпочався словесний конфлікт з потерпілим. На прохання дружини, взяв дитину, пішов вперед. Перейшовши дорогу, побачив, що потерпілий штовхає дружину і куму, які вже перейшли від зупинки до світлофору. Поставив пакета, якого тримав у руці, дістав з нього два ножі, якими користувалися на відпочинку, щоб налякати ними потерпілого став повертатися до жінок. Підбігши до них з ножами, думав що побачивши їх потерпілий злякається і втече, але той став в «стойку», підняв руку захищаючись від удару. В цей час він наніс ножем удар в область лівого передпліччя потерпілого. Зрозумів що наніс тілесне ушкодження коли потерпілий закричав і взявся за руку. Після цього втік з місця події. Розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілого, зазначив, що вчинив неправильно, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що в липні 2021 біля 24 години з товаришем ішли з бані, купили пива, присіли на лавочці на зупинці громадського транспорту. Чекав товариша, який відійшов по особистим потребам. Поряд на лавочці на зупинці «ринок Хмільники» біля магазину АТБ сиділи жінки, яким не сподобалось, що він присів поряд з ними. Відповів, що це громадське місце, може там сидіти. Почалася словесна перепалка в ході якої штовхав жінок. Підійшов товариш, запитав, що трапилась, розповів та пішли додому. Відійшовши від зупинки на 10м їм назустріч ішов обвинувачений. Побачивши обвинуваченого, жінки знову стали кричати в його бік. Обвинувачений запитав що сталося. Відповів, що не хоче конфлікту, але обвинувачений сказав, що якщо він його знає, то вже «попав», на що повідомив, що себе кривдити не дасть. Обвинувачений вдарив його дитячим самокатом, що був у нього в руці, він увернувся. Львов став погрожувати що будуть неприємності і втік в темноту. Коли відійшов трохи, побачив, що назустріч знову біжить обвинувачений. Підбігши до нього, замахнувся рукою в якій тримав ножа нанести удар зліва в область шиї, на що обороняючись, підставив руку. Тому удар прийшовся по лівій руці. Побачивши кров та пошкодження на руці, присів. Через пару секунд до нього бігли Львов, його дружина і ще якісь люди, висловлювали слова погроз, став тікати. Відбіг від місця події, сторонні громадяни, надали йому допомогу, викликали швидку медичну допомогу. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень проходив стаціонарне лікування, проводилась операція. На даний час поранена рука належним чином не функціонує, постійно болить, відсутня моторика, потрібно робити ще одну операцію. Внаслідок отриманих травм порушилося його повсякденне життя, соціальні звязки з оточуючими людьми, не може займатися грою на гітарі. Під час судового розгляду справи обвинувачений відшкодував йому заподіяну матеріальну шкоду. Підтримав позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди в сумі 200 000грн та понесених витрат на правову допомогу в сумі 40000грн.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинувачену ОСОБА_4 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Крім того суд враховує, що обвинувачений як особа за місцем проживання характеризується позитивно, має сім`ю, на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, дає критичну оцінку своїм діям, раніше не судимий, збитки потерпілому частково відшкодував та думку потерпілого щодо призначення суворого покарання. Згідно висновку фахівця органу пробації обвинувачений має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як визначено ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 200000грн моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що з вини ОСОБА_4 йому була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у фізичному болі, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, переніс операцію, тривалий час лікувався, психічних стражданнях з приводу вимушених змін в звичайному житті, але вказана сума є завищеною, тому суд виходячи із засад розумності, виваженості та достатності зменшує її до 70000грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.120 КПК України витрати пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Тобто, понесені витрати потерпілим мають бути реальні та документально підтверджені.

Про те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтований, вказав Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах «Баришевський проти України» від 26.02.2015, «Двойних проти України» від 12.10.2006, «Меріт проти України» від 30.03.2004 та інших.

Оскільки потерпілим не надано документально підтверджених фактично понесених ним витрат на правову допомогу, позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого на його користь 40000грн витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання за цим законом - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 70000грн на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого на його користь 40000грн витрат на правову допомогу залишити без задоволення.

Речові докази: 4 DVD-R диски із відеозаписами проведення слідчих експериментів із підозрюваним ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_6 , свідком ОСОБА_10 , записами з камер відео спостереження, якими було зафіксовані момент нанесення потерпілому тілесних ушкоджень - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1