печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк.

Просить визнати бездіяльність посадових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у непроведенні слідчих дій по кримінальному провадженню №0000752, зобов`язати службових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві провести слідчі дії по кримінальному провадженню №0000752.

Заявник ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, скаргу підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000752.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, дізнавача, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Так, заявник просить зобов`язати службових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві провести слідчі дії по кримінальному провадженню №0000752 та визнати бездіяльність слідчих, однак не зазначає, яку чому полягає бездіяльність уповноважених осіб, а лише посилається на те, що слідчими не вчиняються будь-які слідчі дії у даному кримінальному провадження, а отже вимоги скарги є неконкретизованими. При цьому, матеріали скарги не містять даних, що заявник зверталась до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із клопотанням провести будь-які слідчі дії по кримінальному провадженню №0000752.

Також заявник зазначає, що службові особі Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві не визнають її потерпілою у даному кримінальному провадження.

Разом з тим, із матеріалів скарги не вбачається, що заявник оскаржує рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, оскільки судом не встановлено, що таке рішення приймалось.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Враховуючи зазначені положення закону, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1