ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2538/23 Справа № 192/797/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року про відмову у задоволенні подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21) про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року, який було змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2018 року, та призначено покарання за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією на користь держави 1/2 частини майна, яка є його власністю,

Встановила:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_7 на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставлення до праці свого виправлення.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання ДУ Солонянська виправна колонія (№21) та спостережної комісії Дніпровської районної Державної адміністрації щодо засудженого ОСОБА_7 та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково, на підставі ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що засуджений ОСОБА_7 в період усього строку відбування покарання працює, до праці ставиться сумлінно, режиму утримання дотримується свідомо, має 10 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень не має, дбайливо ставиться до майна установ, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу, «Підготовка до звільнення», на теперішній час визнає провину у скоєному злочині, заборгованостей за виконавчими листами не має. Характеризується позитивно, протягом усього строку відбування покарання поведінка засудженого буда бездоганною. До кінця строку відбування покарання лишилося фактично 2 місяця.

Під час апеляційного розгляду прокурор та засуджений підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту, просили її задовольнити.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки прокурора та засудженого, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Із роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26 квітня 2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

При розгляді матеріалів справи суд прийшов до правильного висновку про фактичне відбуття засудженим ОСОБА_7 трьох чвертей строку покарання, призначеного йому вироком суду, що дало йому право при певних умовах бути умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі.

І хоча умовно-дострокове звільнення є актом заохочення і застосовується тільки до тих засуджених, які сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і таке звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, - оцінюючи поведінку засудженого ОСОБА_7 та відношення його до праці під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, місцевий суд з огляду на діюче законодавство повинен був проаналізувати всі дані по справі та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Так, із подання, затвердженого начальником ДУ Солонянська виправна колонія (№21) від 28.04.2023 року, засуджений ОСОБА_7 з 14.03.2016 року утримувався в слідчому ізоляторі м. Дніпропетровська. Порушення режиму не допускав. Заохочень не мав.

З 18.07.2017 року відбуває покарання у ДУ Солонянська виправна колонія (№21). Працевлаштований на виробництві установи в швейному цеху, до праці ставиться сумлінно.

Режиму утримання дотримується свідомо, має 10 заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Стягнень не має.

Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Підготовка до звільнення.

Визнає провину у скоєних злочинах. Вирішене питання реєстрації.

Заборгованості за виконавчими листами не має.

За висновком комісії ДУ Солонянська виправна колонія (№21) засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення, тому до нього можливо застосувати вимоги ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування призначеного покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції в повній мірі не було враховано характеристику засудженого ОСОБА_7 з місць позбавлення волі та наявність позитивних змін в його особистості, - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 та постановлення нової, якою слід задовольнити подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№21) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2023 року про відмову у задоволенні подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову, якою подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року, який було змінено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2018 року, та призначено покарання за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією на користь держави 1/2 частини майна, яка є його власністю, від відбування призначеного покарання умовно-достроково на 18 (вісімнадцять) днів, звільнивши останнього з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4