Справа № 947/8526/23
Провадження № 1-кс/947/8026/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2023 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву захисника адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді,-

ВСТАНОВИВ

Захисник адвокат ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000099 звернувся з заявою про відвід слідчої судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду зазначеного клопотання, посилаюсь на скасування апеляційним судом минулої ухвали слідчої судді про задоволення аналогічного клопотання слідчого. Вказані обставини, на думку захисника свідчать про недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, відповідно до ч.2 ст.76 КПК України.

Заявник - адвокат ОСОБА_3 і прокурор просили розглянути питання про відвід без їх участі, звернувшись до суду з відповідними заявами.

Слідча суддя ОСОБА_5 пояснень, щодо заявленого відводу, не надала.

Ознайомившись з заявою, прихожу до наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: зокрема, у випадку наявності інших обставин, які викликають сумнів в його упередженості.

Відповідно до ч.2 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Як встановлено під час розгляду заяви про відвід, 24.03.2023 року слідчим суддею ОСОБА_5 було постановлено ухвалу, про задоволення клопотання слідчого про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000099.

Зазначена ухвала була скасована Одеським апеляційним судом у зв`язку з не поновленням зупиненого кримінального провадження на час розгляду клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу та постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого з цих підстав.

Як вбачається з заяви про відвід, в якості підстави для відводу захисник зазначає виключно факт постановлення ухвали, яка була скасована.

Проте, колегією апеляційного суду не розглядалися та не вирішувались питання пов`язані з розглядом слідчим суддею клопотання по суті, а саме з наявністю в матеріалах клопотання підстав для обрання запобіжного заходу чи відмови в задоволені клопотання, тобто не вирішувались питання правильності прийнятого слідчим суддею рішення по суті клопотання, а рішення слідчого судді скасовано з підстав, не пов`язаних з його розглядом. Суддя, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, слідчому судді, не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості процесуальних рішень, винесених суддею, слідчим суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій.

Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Заявлені захисником доводи щодо скасування апеляційним судом рішення слідчого судді по іншому клопотанню сторони обвинувачення, самі по собі не можуть бути визнані підставою для відводу згідно діючого кримінального процесуального законодавства, а також такими, що викликають сумнів у неупередженості, а також зацікавленості слідчого судді в результатах кримінального провадження. Інших доказів, які б свідчили про наявність зазначених обставин, захисником не надано.

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про наявність в діях слідчої судді ОСОБА_5 обставин, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України, приходжу до переконання, що заява про відвід з цих підстав задоволенню не підлягає.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.75 і 81 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про відвід слідчої судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 по справі №947/8526/23 провадження 1-кс/947/7736/23 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1