Справа № 333/3780/23
Провадження № 1-кс/333/1515/23
УХВАЛА

12 травня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000608, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.04.2023 року та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2023 року слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000608, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Запоріжжі, громадянина України, не одруженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 14.02.2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч. 2,3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з урахуванням вимог ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Своє клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтував таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.04.2023 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що його дії залишаються ніким не помітними, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому мешкала потерпіла ОСОБА_7 . У подальшому, ОСОБА_5 переліз через паркан та проник на територію вказаного домоволодіння. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 підійшов до сараю, який потерпіла використовує для зберігання речей, ввімкнув замок та проник до приміщення, звідки викрав 3-секційну драбину марки «KRAUSE», вартістю 2925 грн., чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 18.04.2023 року, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що його дії залишаються ніким не помітними, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкала потерпіла ОСОБА_8 . У подальшому, ОСОБА_5 переліз через паркан та проник на територію вказаного домоволодіння. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 підійшов до приміщення будинку, де за допомогою заздалегідь підготовленого для скоєння злочину неустановленого під час досудового розслідування предмету, пошкодив металопластикове вікно та проник у приміщення зазначеного домоволодіння, звідки викрав майно, що належить ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти, мобільний телефон, прикраси з золота та срібла на загальну суму 32 133 грн. 34 коп., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів), підтверджується повною мірою зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від суворого покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним, у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Підозрюваний усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі;

- вчинити інше кримінальне правопорушення з урахуванням того, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, і те, що раніше притягався до відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що характеризує його як особу схильну до скоєння кримінальних правопорушень та вказує на стійку антисоціальну поведінку.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та застави не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 з огляду на його антисоціальну поведінку;

- при домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи встановлені ризики, характер інкримінованого злочину та відомості про особу підозрюваного, відсутні гарантії виконання підозрюваним умов зазначеного запобіжного заходу у добровільному порядку, без наявності певних обмежень;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому представлені не були.

За таких обставин, на думку слідчого, до ОСОБА_5 необхідно обрати такий запобіжний захід як тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання слідчого та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що він повністю визнає свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень, виручені від викраденого майна гроші, він вистачав на свою неповнолітню дитину. Заперечує проти такого запобіжного заходу як тримання під варто, так як у нього є постійне місце реєстрації та проживання, тому домашній арешт зміг би забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, які є підставою для застосування до останнього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, підозрюваний до затримання неофіційно працював. Вважає, що домашній арешт для ОСОБА_5 буде дієвим запобіжним заходом.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 18.04.2023 року до ЄРДР були внесені відомості за ч.4 ст.185 КК України за фактом крадіжки майна, що належить потерпілій ОСОБА_8 (кримінальне провадження № 0000608).

Постановою про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 18.04.2023 року визначено групу слідчих, старшим групи визначено ОСОБА_3 .

Постановою про призначення групи прокурора від 18.04.2023 року визначено групу процесуальних прокурорів, одним із членів якої є ОСОБА_4

23.04.2023 року до ЄРДР були внесені відомості за ч.4 ст.185 КК України за фактом крадіжки майна, що належить потерпілій ОСОБА_7 (кримінальне провадження № 0000634).

Постановою про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 23.04.2023 року визначено групу слідчих, старшим групи визначено ОСОБА_3 .

Постановою про призначення групи прокурора від 18.04.2023 року визначено групу процесуальних прокурорів, старшим групи ОСОБА_4

03.05.2023 року та 04.05.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

У порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 затриманий не був, так як він фактично відбуває покарання по вироку Ленінського районного суда м. Запоріжжя від 14.02.2023 року.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, погоджене із прокурором прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 .

Копію вказаного клопотання та доданих до нього матеріалів захисник та підозрюваний ОСОБА_5 отримали о 10 год. 35 хв. 12.05.2023 року.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;

- даними, отриманими під час проведення огляду місця події від 18.04.2023 року та 25.04.2023 року;

- показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- даними, отриманими під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2023 року.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування клопотання слідчого під час судового засідання, на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суд у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, зазначені у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу.

Тобто, на даному етапі кримінального провадження підозра відносно ОСОБА_5 є цілком обґрунтована.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжких злочинів та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказані злочини, є однім з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому слідчий суддя вважає, що тяжкість злочинів, у яких підозрюють ОСОБА_5 не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на цей час фактично відбуває покарання у слідчому ізолятору по вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2023 року, офіційно не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце мешкання та реєстрації. Підозрюваний працював, але неофіційно.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_5 та щодо наявності у нього соціальних зв`язків, постійного місця проживання, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження підозрюваним кримінального правопорушення, а наявність у останнього на утриманні неповнолітньої дитини, вважаю, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати його від продовження кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.

Крім того, враховую, що розуміючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), суворість та невідворотність покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Отже, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження у тому, в якому підозрюється. Вказані ризики, на думку слідчого судді є досить вагомим у даному випадку, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього вказаний запобіжний захід.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням майнового стану підозрюваного (працював але неофіційно) в даному випадку визначається можливість застосувати розмір застави, передбачений ч.2 ст.182 КПК України, а саме 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням вимог ст.7 ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік», ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у сумі 134 200 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000608, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.04.2023 року відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 10.07.2023 року (включно).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 працівниками поліції після оголошення цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 134 200 (сто сорок чотири тисячі двісті) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

3) прибувати до слідчого, прокурора, судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаною посадовою особою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику підозрюваного, а також надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Повний текст ухвали складено 15.05.2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1