ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2841/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2023 року до ОСОБА_4 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва зі скаргою, поданою в порядку статті 303 КПК України, в якій просила скасувати постанову дізнавача ВД Дарницького УП ГУНП у м. Київ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 25.02.2023 про закриття кримінального провадження № 0000152 від 24.01.2023.

Скарга обґрунтована тим, що 25 лютого 2023 року дізнавач необґрунтовано виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000152 від 24.01.2023, оскільки ухвалюючи дану постанову не в повному обсязі проведено досудове розслідування і не встановлено всі обставини кримінального провадження, а саме: не вчинено жодних слідчих/розшукових дій; не проведено допиту потерпілої; не з`ясовано обставин вчинення кримінального правопорушення, дати й часу, ким і коли саме; постанова не містить відомостей які б спростовували заявлені потерпілою обставин, а також у встановлений законом строк не надіслано скаржнику постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 23 серпня 2023 року, скаргу передано на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 .

Розгляд скарги призначено на 04 вересня 2023 року.

Скаржник та його представник в судове засідання не прибули.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, матеріали кримінального провадження до суду не надали.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначила, що постанову слідчого Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 25 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження №0000152 від 24.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вона отримала 15 серпня 2023 року, а тому строк на звернення зі скаргою нею не пропущено.

Судом встановлено, що у провадженні відділу дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000152, відомості про яке внесені до ЄРДР 24 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

25 лютого 2023 року дізнавачем ВД Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000152 від 24.01.2023. Закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий вказав, що в ході досудового розслідування достатніх даних, які б вказували на наявність ознак та складу кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України, не встановлено.

Надаючи оцінку доводам скарги про необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними засадами кримінального провадження та положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Так, згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Як передбачено ст. 93 цього Кодексу, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто на відповідні пункти і частини статті 284, якою визначені правові підстави закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та оцінивши зміст постанови від 25 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження №0000152 від 24.01.2023, вважаю обґрунтованими доводи ОСОБА_3 , оскільки оскаржувана постанова не містить достатніх мотивів, які дають підстави для висновку про закриття кримінального провадження, зокрема, не зазначено, які саме слідчі і процесуальні дії були проведені у цьому кримінальному провадженні, які докази були здобуті та з яких саме доказів встановлені обставини і зроблені висновки, зазначені у оскаржуваній постанові.

Вищевикладене свідчить про неповноту відображення обставин досудового розслідування, які є підставами для прийняття постанови, і, як наслідок, невідповідність оскаржуваної постанови вимогам кримінального процесуального закону, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 309, 376 КПК України

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

2. Скасувати постанову дізнавача відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 від 25 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження №0000152, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1