Справа № 304/252/23 Провадження № 1-кс/304/201/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000177 від 08 грудня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, директора ТОВ «ДІМ», голови відокремленого підрозділу гільдії інженерно-технічного нагляду, особи з інвалідністю ІІ групи, українця, громадянина України, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В:

заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000177 від 08 грудня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, в ході якого встановлено, що ОСОБА_4 на підставі наказу № 1-к від 01 січня 2004 року призначений на посаду директора ТОВ «ДІМ», створеного 04 квітня 2000 року, юридична адреса: м. Виноградів, вул. І.Франка, 127 Виноградівського району Закарпатської області, будучи наділеним організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями та згідно з ч. 3 ст. 18 КК України службовою особою, вчинив злочин у сфері службової діяльності. Так, 04 липня 2022 року між КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області в особі директора ОСОБА_7 та ТОВ «ДІМ» в особі ОСОБА_4 підписано договір підряду № Р04-07 по об`єкту «Реконструкція господарського корпусу під дитяче відділення КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради у місті Перечин, вул. Ужанська, 8». У подальшому, 19 вересня та 08 грудня 2022 року ОСОБА_4 , як директор підрядника, діючи умисно, використовуючи службове становище, у період дії воєнного стану, у порушення умов вказаного договору засвідчив своїм підписом та скріпив печаткою товариства акт № 1 від 19 вересня 2022 року на суму 914 443,30 грн та акт № 2 від 08 грудня 2022 року на суму 1 147 540,97 грн, на приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, що містили завідомо неправдиві відомості про виконані будівельні роботи, а саме про те, що станом на 08 грудня 2022 року виконано будівельні роботи на загальну суму 2 061 984,27 грн у повному обсязі, що на 428 686,26 грн не відповідало фактично виконаним роботам, та передав їх директору КНП ОСОБА_7 разом з довідками про вартість. На підставі таких документів, директором КНП «Перечинська лікарня» ОСОБА_7 підписані платіжні доручення № 11 від 19 вересня 2022 року на суму 914 443,30 грн та № 14 від 08 грудня 2022 року на суму 1 147 540,97 грн. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 з місцевого бюджету як оплата за невиконані роботи незаконно вилучено на користь ТОВ «ДІМ» бюджетні кошти у сумі 428 686,26 грн, чим спричинено КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області збитки у великих розмірах, оскільки вказана суми у 250 разів перевищує встановлений на 2022 рік розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відтак слідчий вказує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому у великих розмірах, в умовах воєнного стану. 20 квітня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, оскільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним цих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висновком будівельно-технічної експертизи, протоколами огляду, документами, що долучені до матеріалів провадження, а також іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності. Ініціатор клопотання вказує, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати, або спотворити будь яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочинів, може незаконно впливати на свідків, яких добре знає та які є його підлеглими, шляхом їх підкупу чи залякування, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Так згідно з відомостями Державної прикордонної служби України підозрюваний 28 лютого 2023 року через пункт пропуску «Вилок» виїхав за межі України та до цього часу не повернувся, незважаючи на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, зокрема 30 березня 2023 року на 09.00 год 04 квітня 2023 року, 04 квітня 2023 року на 09.00 год 07 квітня 2023 року, 10 квітня 2023 року на 10.00 год 20 квітня 2023 року, а також 01 травня 2023 року на 10.00 год 04 травня 2023; такі ж повідомлення надсилалися й захиснику ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 . Останній у свою чергу неодноразово повідомляв про різні дати повернення підозрюваного до України 23 березня 2023 року повідомляв про повернення такого після пасхальних свят, 07 квітня 2023 року інформував орган досудового розслідування, що ОСОБА_4 перебуває за кордоном на лікуванні, після чого повернеться додому, а 02 травня 2023 року повідомив, що той повернеться після 18 травня 2023 року. Відтак слідчий вважає, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, чим перешкоджає кримінальному провадженню та просить також врахувати, що підозрюваний виїхав за межі України 28 лютого 2023 року, тобто після проведення у період з 20 по 23 лютого 2023 року за його участю огляду місця вчинення кримінального правопорушення, тобто останньому було достовірно відомо про виявлення органом досудового розслідування вчинених ним кримінальних правопорушень. Крім цього слідчий вказує на те, що органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії з метою встановлення інших співучасників кримінального правопорушення, не відшукано всі необхідні речі та документи, що підтверджують вчинення таких, оскільки на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів такі документу у повному обсязі вже протягом тривалого часу не надані органу досудового розслідування, що може свідчити про їх можливу фальсифікацію; допитані в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 показали, що у 2023 році, тобто після виявлення кримінальних правопорушень, вони проводили будівельні роботи, що не були виконані раніше, що у свою чергу свідчить про знищення доказів. Отже органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, що підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати, або спотворити будь яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочинів, може незаконно впливати на свідків, яких добре знає та які є його підлеглими, шляхом їх підкупу чи залякування, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, тому вважає, що саме тримання під вартою є тим запобіжним заходом, який зможе запобігти вказаним ризикам. Крім цього ініціатор клопотання при обранні запобіжного заходу просить врахувати розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_4 , а також те, що 08 травня 2023 року останнього було оголошено у розшук, тому у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про відвід прокурору ОСОБА_3 , оскільки такий неодноразово називав підозрюваного злочинцем, казав, що його підзахисний перебуватиме під вартою, задля чого залучив працівників поліції, а відтак є упевнений у тому, що відносно ОСОБА_4 буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також посилається на те, що дане клопотання було подане у межах зупиненого досудового розслідування, про що також вказано у мотивувальній частині клопотання. Підозрюваний ОСОБА_4 позицію свого захисника підтримав та підтвердив факт вищенаведених висловлювань прокурора на свою адресу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти такої заяви захисника заперечив та пояснив, що підстави для його відводу як прокурора визначені статтею 77 КПК України, які у даному випадку відсутні. Жодних висловлювань, які б йшли у розріз з презумпцією невинуватості особи, він відносно ОСОБА_4 не допускав, при огляді підвального приміщенні дійсно був присутній, однак особу підозрюваного не знав, наразі його навіть не впізнав. Також вказував, що результати розгляду даного клопотання йому не відомі, працівників поліції повідомив, оскільки при можливому задоволенні клопотання їх участь буде необхідною; крім цього відносно ОСОБА_4 заведена оперативно-розшукова справа, а відтак працівникам поліції необхідно вчинити відповідні дії з метою закриття такої. Спростовуючи посилання захисника на вчинення ним процесуальних дій у кримінальному провадженні після зупинення такого, посилався на можливість вчинення прокурором дій з приводу затримання підозрюваного, звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, обрання запобіжного заходу тощо.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу прийшов до такого висновку.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання, який повинен бути вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 81 КПК України заяву про відвід слідчого, прокурора під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, для відводу слідчого, прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Натомість, заявлений в усній формі захисником ОСОБА_5 відвід прокурору не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність конкретної підстави відводу, що передбачена ст. 77 КПК України.

Так, частиною 5 статті 280 КПК України передбачено, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 с. 223 КПК України).

Таким чином, після зупинення досудового розслідування не допускається проведення не будь-яких дій, як про це стверджує захисник, а лише слідчих (розшукових) дій.

Слідчий суддя встановив, що постановою заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 08 травня 2023 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено та оголошено підозрюваного ОСОБА_4 у розшук.

Одночасно, того ж дня заступник начальника СВ подав слідчому судді клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, що було погоджене прокурором ОСОБА_3 .

Оскільки наведені процесуальні дії були вчинені заступником начальника СВ у один день, тому чітку послідовність дій слідчого у даному кримінальному провадженні в цей день слідчий суддя позбавлений можливості дослідити, а вказівку заступника начальника СВ у клопотанні на те, що ОСОБА_4 08 травня 2023 року оголошений у розшук, може лише вважатися технічною помилкою ініціатора клопотання та аж ніяк не свідчити про упередженість прокурора ОСОБА_3 , який погодив таке клопотання.

У свою чергу якщо сторона захисту не погоджується з тими чи іншими процесуальними діями/бездіяльністю/рішеннями слідчого, прокурора, норми чинного кримінального процесуального законодавства надають право у передбачених законом випадках на звернення до слідчого судді зі скаргами на рішення/дії/бездіяльність слідчого, прокурора, та саме шляхом оскарження дій/бездіяльності/рішень слідчого, прокурора сторона захисту з урахуванням такої засади як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 22 КПК України) має можливість довести незаконність, необґрунтованість та безпідставність прийнятих слідчим, прокурором рішень, вчинення ними дій/бездіяльності.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя прийшов висновку, що заява захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора фактично зводиться до незгоди сторони захисту з процесуальною позицією прокурора у кримінальному провадженні та процесуальними діями і рішеннями слідчого, прокурора, здійсненими/прийнятими у рамках кримінального провадження.

Обставини, якими захисник обґрунтовує підстави для відводу прокурора, не пов`язані із виявом упередженості та не викликають сумнівів у його безсторонності, і як наслідок, не тягнуть за собою усунення прокурора від участі у кримінальному провадженні. Доводи заявника щодо порушення прокурором презумпції невинуватості відносно ОСОБА_4 жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються, а незгода з доводами поданого прокурором клопотання може бути підставою для подання/висловлення заперечень з приводу такого клопотання відповідно до положень КПК України, а не для відводу прокурора.

Заява захисника висловлена в усній формі, така не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 , та які б унеможливлювали в подальшому здійснювати ним повноваження прокурора у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено та захисником не доведено наявність правових підстав для задоволення заяви про відвід прокурора, а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст. 77, 80, 81, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000177 від 08 грудня 2022 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1