ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 / в режимі відеоконференції/

представника колонії ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника в інтересах засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 26.12.2022 року, - відносно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізка Чечельницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою професійною освітою, раніше не судимого.

відмовлено у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Відмовляючи в задоволенні клопотання районний суд зазначив, що ОСОБА_8 в повній мірі не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду захисником в інтересах засудженого подана апеляційна скарга в якій вона ставить питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою задовольнити подання щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_8 .

Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання про УДО, районний суд не звернув увагу на те, що в засудженого ОСОБА_8 наявність сім`ї: матері, дружини, та малолітнього сина, з яким він проживав перед ув`язненням та зберігає протягом всього часу відбування покарання соціальні зв`язки, доказами є наявні в матеріалах характеристика від 15.12.2022 року, також, що заохочення у вигляді дострокового зняття раніше накладеного стягнення у вигляді догани, зарахування його до програми диференціального виховного впливу «Правова освіта, датована лютим 2021 року, та про зарахування до курсів з диференційованого впливу «Підготовка до звільнення». Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному обсязі.

Представник колонії просив задовольнити скаргу в повному обсязі, так як засуджений довів своє виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката в інтересах засудженого, вважав ухвалу суду законною.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до положень ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Разом з тим, згідно роз`яснень п. п. 2, 17 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_8 засуджений 21.04.2016 року Дніпровським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.04.2015 року до 28.04.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду м.Києва від 06.10.2016 року вирок від 21.04.2016 року скасовано, змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.119 КК України та пом`якшити покарання до 4 років позбавлення волі.

Початок строку 16.12.2020 року, кінець строку 10.12.2024 року.

З характеристики на засудженого ОСОБА_8 , затвердженої начальником Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)», вбачається, ОСОБА_8 під час перебування в державній установі в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.12.2020 року. Під час перебування в державній установі «Одеський слідчий ізолятор» допустив порушення режиму відбування покарання за, що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності стягнення знято в установленому законом порядку, адміністрацією установи не заохочувався. В установі був працевлаштований, до роботи відносився добросовісно, на даний час не працевлаштований. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Колегія суддів вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом з тим, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Крім того, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження засудженого ОСОБА_8 про те, що він своєю сумлінної поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, наявність у засудженого ОСОБА_8 двох заохочень за весь час відбування покарання оцінюється судом з врахуванням сукупності інших обставин, які характеризують обвинуваченого та свідчать про те, чи довів він своє виправлення, також є і одна догана.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що наведені вище обставини в сукупності свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 лише намагається стати на шлях виправлення, але не довів його в обсязі достатньому для застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до положень ст.81 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання без змін.

Керуючись ст. ст.81,405,407,419КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника в інтересах засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 26.12.2022 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4