Справа № 308/1749/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/359/23 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17.08.2023 включно з визначенням застави - 1800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4831200 (чотири мільйони вісімсот тридцять одна тисяча двісті) грн, щодо:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, директора ТОВ «Сіаніт 2», проживаючого в цивільному шлюбі, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей цивільної дружини, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000681 від 02.12.2023.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_5 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З клопотання вбачається, у провадженні СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000681 від 02.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

-2-

Незважаючи на викладене, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Надалі ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо організації незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , розробили протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України, який полягав у проходженні військовозобов`язаним медичного обстеження у одному з лікувальних закладів м. Ужгорода, що в подальшому надавало підстави для визнання особи непридатною до військової служби та виключенню з військового обліку.

З метою реалізації свого злочинного плану, 20.03.2023 о 19 год 24 хв ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , підшукали особу, яка мала намір перетнути державний кордон України з метою виїзду до європейської країни ОСОБА_9 . В ході телефонної розмови було визначено місце зустрічі, яке відбулося в ресторані «Колиба», що по вул. Цегольнянській, 4 в м. Ужгород, де на вказану зустріч з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прийшов ОСОБА_9 , та в ході якої ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , повідомили, що згідно заздалегідь розробленої злочинної схеми, ОСОБА_9 , за їх сприяння отримує довідку «внутрішньо переміщеної особи» - далі ВПО, з якою останній прибуває на військово-лікарську комісію в ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому отримує направлення на обстеження, з яким в медичному закладі - КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради отримує висновок про хворобу, на підставі якого в подальшому визнається непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку, що надає змогу здійснити безперешкодний виїзд закордон, всупереч обмежень, встановлених у зв?язку із введенням на території України воєнного стану за грошову винагороду в розмірі 10000 доларів США.

В подальшому на виконання свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 21.03.2023 близько 17 год 26 хв перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 направилися до місця проживання ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_3 та в приміщенні альтанки, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зустрілися з ОСОБА_9 та отримали від останнього заздалегідь обумовлену суму грошових коштів у розмірі 180 тисяч гривень та 500 доларів США (що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 21.03.2023, становить 18280 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят) гривень за виготовлення довідки ВПО та безперешкодне проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому безперешкодного проходження обстеження в КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради.

Після чого ОСОБА_9 , 22.03.2023 близько 08 год 30 хв написав заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та на підставі вказаної заяви та 23.03.2023 близько 12 год отримав довідку «внутрішньо переміщеної особи» від 22.03.2023 №2104- видану Холмківською об`єднаної територіальної громади та в подальшому з вказаною довідкою направився на військово-лікарську комісію до ІНФОРМАЦІЯ_3 та 08.04.2023 отримав направлення на стаціонарне лікування до медичного закладу - КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради в якій пролікувався до моменту виписки тобто до 24.04.2023.

У подальшому 25.04.2023 ОСОБА_9 , зателефонував ОСОБА_5 , де в телефонній розмові останній повідомив, щоб ОСОБА_9 , направився на проходження

-3-

військово-лікарської комісії до ІНФОРМАЦІЯ_3 та щоб передав там документи отримані в КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради, що останній і зробив, після чого ОСОБА_9 , зателефонував ОСОБА_5 , та повідомив, що документи залишив на що останній повідомив, коли все буде готово він їх забере та особисто передасть їх ОСОБА_9 .

Крім того, на виконання свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання 10.04.2023 близько 18 год за адресою м. Ужгород, вул. Віннична, 5, перебуваючи в дворі де ОСОБА_8 зустрів ОСОБА_9 та, зайшовши у приміщення будинку, вони почали спілкуватися, де під час розмови ОСОБА_9 , на виконання вказівок ОСОБА_8 , передав йому грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 10.04.2023 становить 109680 (сто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень за довідку ВПО та безперешкодне проходження військово-лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому безперешкодного проходження обстеження, в КНП «УМБКЛ» УМР та взявши грошові кошти ОСОБА_8 , запевнив ОСОБА_9 про успішне виготовлення всіх документів, необхідних останньому для визнання непридатним та виключення з військового обліку, що в подальшому надасть право безперешкодного виїзду закордон.

Після чого ОСОБА_9 , зателефонував на мобільний номер ОСОБА_5 та спитав, що йому робити далі, на що ОСОБА_5 , повідомив, коли все буде готово він зателефонує ОСОБА_10 та особисто передасть всі документи йому.

20.06.2023 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 09 років, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на свідків та інших осіб у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. З урахуванням наведеного слідчий вважав, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років та існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначив ОСОБА_5 заставу, достатню для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді в частині визначення підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави змінити та визначити таку в меншому розмірі. Вказує на те, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що шкоди кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не встановлено. При цьому слідчий суддя визначив

-4-

завідомо непомірний розмір альтернативного запобіжного заходу у виді застави, не встановивши при цьому виключних обставин.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Також колегія суддів приймає до уваги заяву адвоката ОСОБА_6 про можливість розгляду апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється,

-5-

обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000681 від 02.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України.

20.06.2023 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 22.06.2023 за клопотанням слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави 1800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4831200 (чотири мільйони вісімсот тридцять одна тисяча двісті) грн та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеністьслідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

-6-

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`ять років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаного кримінального правопорушення, свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на цій стадії досудового розслідування є підтвердженою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 . Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом затримання ОСОБА_5 від 20.06.2023; протоколами обшуків від 20.06.2023; постановами про визнання речовими доказами, матеріалами НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження.

-7-

Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Застосований ОСОБА_5 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_5 з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використав наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочину, у якому він підозрюється та характеризує його, як особу схильну до антисоціальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 у цій частині є безпідставними.

Окрім того, всупереч доводів апеляційної скарги, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також його високий ступінь суспільної небезпеки, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_5 застави в розмірі самеоднієї тисячі вісімсот прожиткових мінімумів для

-8-

працездатних осіб, як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у виді тримання під вартою. Це не суперечить положенням абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. Таким чином, на переконання апеляційного суду застава саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного, з огляду на наявність даних про внесення ним застави у визначеному слідчим суддею розмірі, колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що даний випадок є виключним і застава в розмірах встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під ватою задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_11 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2023, щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді