Справа № 461/3230/22
Провадження № 1-кс/461/2935/23
УХВАЛА

Іменем України

05.06.2023 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 06.07.2022 у справі за №461/3310/22 (провадження №1-кс/461/2587/22), у межах кримінального провадження № 0000363 від 22.10.2021, а саме арешт квартири АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.07.2022 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Представник повідомив, що 29.11.2018 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_6 укладено попередній договір купівлі - продажу квартири, згідно з яким ОСОБА_5 , станом на день розгляду клопотання, у повному обсязі виконані зобов`язання та в повному обсязі виплачено вартість квартири. Згідно з п.4 попереднього договору, після повного розрахунку ОСОБА_5 та ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язалися укласти основний договір, однак це виявилось неможливим внаслідок накладеного арешту ухвалою слідчого судді. Представник повідомив, що арешт на нерухоме майно, порушує законні права ОСОБА_5 , зокрема право на мирне володіння майном. Просить клопотання задоволити.

Представник заявника ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання про скасування арешту підтримав, просив таке задоволити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні щодо скасування арешту майна заперечив.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання необхідно задоволити, з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про чає та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчим відділом Управління СБ України в Львівській області під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора та Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 від 22.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.07.2022 у справі №461/3310/22, провадження №1-кс/461/2587/22, задоволено клопотання старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступник начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки ОСОБА_7 та накладено арешт на майно ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», , країна реєстрації: Україна, зокрема на квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , загальна площа (кв. м): 69, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Срібляста, будинок 4, квартира 90, номер об`єкта в РПВН: 6678752.

З матеріалів справи вбачається, що №90, що розташована в будинку №4 на вулиці Срібляста у м. Ужгород, Закарпатської області, належить на праві власності ТОВ «Вердикт Капітал» (інформаційна довідка №311396463 від 03.10.2022).

29.11.2018 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ОСОБА_5 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, згідно якого сторони домовилися укласти в майбутньому договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 . Ціна основного договору становитиме 400 500 грн. На момент підписання попереднього договору ОСОБА_5 сплатила ТОВ «Вердикт Капітал» 28500 грн. Окрім того, сторони домовилися, що до укладення основного договору ОСОБА_5 зобов`язується сплатити ТОВ «Вердикт Капітал» 372000 грн. у строк до 28.11.2023 та зобов`язалися укласти та нотаріально посвідчити основний договір не пізніше 30.11.2023.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 здійснювала виплати згідно попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29.11.2018, достроково виконала свої зобов`язання, однак укласти основний договір не видається за можливе, оскільки на квартиру накладено арешт.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальший арешт нерухомого майна є неспіврозмірний завданням кримінального провадження та безпідставно порушує права власності ОСОБА_5 , яка сплатила вартість квартири за попереднім договором купівлі - продажу квартири від 29.11.2018, прокурором не доведено, що ОСОБА_5 пов`язана з кримінальним провадженням №0000363, а відтак вважає клопотання про скасування арешту майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 06.07.2022 у справі за №461/3310/22 (провадження №1-кс/461/2587/22), у межах кримінального провадження №0000363 від 22.10.2021, на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати встановлену заборону будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене нерухоме майно окрім як за заявами правоохоронних органів, Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а також на виконання договорів управління укладеними з Національном агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 09.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1