Справа № 163/749/23
Провадження № 1-кп/163/103/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000048 від про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, програміста ТОВ «Айті-Ленд», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві, тобто наданні засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_4 на початку січня 2023 рорку за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_2 , будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації, та не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, переслідуючи мету виїзду за межі території України, діючи умисно, використовуючи месенжер «Телеграм» вступив у змову iз невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про виготовлення на своє ім`я документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України, зокрема довідки військово-лікарської комісії, та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

За такого пособництва надав невстановленій досудовим розслідуванням особі фото свого паспорта серії НОМЕР_1 , виданий 31.10.2014 Зарічним РВ у м. Суми УДМС України в Сумській області із своїми анкетними даними та власну фотокартку, шляхом відправки зображень через месенджер «Viber.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою, використовуючи дані ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблену довідку військово-лікарської комісії №16/209/2 від 29.09.2022 на ім`я ОСОБА_4 , в яку внесла недостовірні відомості про те, що він не придатний до військової служби, яку завірила відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підробивши підписи Голови та секретаря ВЛК. Крім того, виготовила інший підроблений документ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії № НОМЕР_2 від 29.09.2022 на ім`я ОСОБА_4 , в яке вклеїла фотокартку останнього та внесла недостовірні відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних, а також завірила відтисками печаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 », штампами «Взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 » та «Знятий з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 », підробивши підпис начальника вказаної установи. В подальшому, переслала вищевказані підроблені документи ОСОБА_4 , які 07.03.2023 останній отримав у відділенні №117 «Нової пошти» по вулиці Урлівській, 4а у м. Київ, попередньо перерахувавши через платіжну систему «I-BOX» на невстановлений номер банківського рахунку невстановленої особи грошові кошти у сумі 2500 доларів США за виготовлення вказаних підроблених документів.

10.03.2023 року о 19 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин», що за адресою: вул. Прикордонників, 1 в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, з метою незаконного перетину державного кордону України, як підставу для перетину надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи на своє ім`я, які відповідними установами не видавались та не посвідчувались.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України на підставі ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 5500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких; кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, належить до кримінальних проступків.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, відсутність тяжких наслідків, а також на особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, працюючого програмістом, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник вважали за необхідне затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що угода відповідає приписам ст.472 КПК України, не суперечить іншим вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Підроблені документи як речові докази згідно ст.100 КПК України слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 31 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0000048, укладену начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, на підставі ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 5500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 93500 (дев`яносто три тисячі п`ятсот) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі 5500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 93500 (дев`яносто три тисячі п`ятсот) гривень.

Долю речових доказів і документів визначити в такий спосіб:

1) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 29 вересня 2022 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

2) довідку військово-лікарської комісії від 29 вересня 2022 року № 104, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

3) оптичний носій інформації диск СD-R із заводським маркуванням «Махеll» з інформацією про поштові відправлення через відділення «Нової Пошти» №117 м.Київ;

залишити у матеріалах кримінального провадження №0000048.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1887,80 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1