Справа № 204/4109/23
Провадження № 1-р/204/6/23
УХВАЛА

Іменем України

07 червня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

адвоката - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення-ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2023 року у справі №204/4109/23 в рамках кримінального провадження № 0000346,-

встановив:

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення-ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2023 року у справі №204/4109/23 в рамках кримінального провадження №0000346. В обґрунтування заяви зазначено, що 31.03.2023 р. ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 204/4109/23, провадження № 1-кс/204/1090/23) постановлено ухвалу, якою частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна, вилученого під час проведеного 31.01.2023 р. в рамках кримінального провадження № 0000346 обшуку у квартирі розташованій за адресою:. АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 .Ухвалене рішення, окрім порушення вимог ч. 2 ст. 376 КПК України, є не зрозумілим оскільки судом в ухвалі не наведено підстав та мотивів ухвалення такого рішення, тому потребує роз`яснення.Слідчим суддею ОСОБА_1 у проголошеній вступній та резолютивній частині ухвали від 31.03.2023 р., не було зазначено про дату та час проголошення повного тексту ухвали. Крім того, одразу після проголошення вступної та резолютивної частини ухвали не була вручена її копія учасникам справи. Крім того ухвалу від 31.03.2023 р. з повним текстом було виготовлено понад встановленого ч. 2 ст. 376 КПК України п`яти денного терміну. Слід зазначити, що слідчим суддею ОСОБА_1 систематично порушуються вимоги ст. 376 КПК України і по іншим справам, де ухвалюючи вступну та резолютивну частину рішення, не зазначається у резолютивній частині про дату та час оголошення ухвали з повним текстом.Отже, розгляд клопотання та скарги які були об`єднані судом в одне провадження, проведено без урахування усіх доводів адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , як письмових так і усних під час судового засідання. Суд у постановленій ухвалі від 31.03.2023 р. послався лише на безпідставні, невмотивовані та нічим не підтверджені пояснення слідчого і прокурора у судовому засіданні без надання останніми будь яких доказів та матеріалів кримінального провадження, тому вказана ухвала є незрозумілою з огляду на наступне.Представниками ОСОБА_4 під час розгляду клопотання і скарги було надано суду докази того, що слідчим ОСОБА_6 була допущена бездіяльність, яка виразилась у неповерненні вилученого у ОСОБА_4 під час обшуку майна.У скарзі була обґрунтована протиправність дій, точніше бездіяльність слідчого ОСОБА_7 . Представниками неодноразово зверталися до слідчого з клопотаннями про повернення вказаного майна ОСОБА_4 , але слідчий не реагував, тому представники були змушені звертатися з відповідними скаргами до слідчого судді. На підтвердження цих фактів слідчому судді ОСОБА_1 було надано і клопотання і ухвалу, але вказаним обставинам суд не надав належної оцінки, вони були просто проігноровані судом.Суд не звернув уваги на подані представниками докази які вказують на незаконність та протиправність дій слідчого ОСОБА_7 , який безпідставно утримував вилучене у ОСОБА_4 майно. Тому це питання потребує роз`яснення.У судовому засіданні прокурор та слідчий в усній формі надали пояснення та зазначили, що вилучені під час обшуку мобільний телефон марки «iPhone 14 promax» разом з сім-картою та планшет марки «AppleiPad» моделі А1673, які доречи досить не дешеві, не є тимчасово вилученим майном відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України. Також вони пояснили, що вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню і має доказове значення для кримінального провадження. Але проти повернення планшету не заперечували, оскільки він не має доказового значення у даному кримінальному провадженні.Вказані пояснення слідчого та прокурора не були перевірені. Навіть після того як представники ОСОБА_4 у судовому засіданні заявили клопотання 2 про витребування доказів того, що вилучене майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України і дійсно існує постанова про визнання речовими доказами.Тоді виникає питання, чому суд не надав належну оцінку протиправному утриманню понад двох місяців і неповерненню планшету? Чому суд незважаючи на категоричні заперечення адвокатів ОСОБА_4 просто прийняв усні пояснення слідчого та прокурора без будь якої перевірки їх слів? З яких підстав суд з пояснень слідчого та прокурора дійшов висновку що планшет можливо повернути, а телефон не можливо? Чому не було судом витребувано та не досліджено матеріали кримінального провадження щодо визнання речовими доказами телефону з сім-картою? Чому не з`ясовано судом підстави неповернення планшету якщо він не має доказового значення у кримінальному провадженні? За якими критеріями вилучений телефон відповідає вимогам ст. 98 КПК України? Які відомості містить телефон що дає підставу вважати його доказом?Отже виникає дуже багато запитань до слідчого судді ОСОБА_1 з приводу незрозумілого рішення суду.У клопотанні також було вказано про неповернення документів на 7 аркушах ТОВ «Співдружність М», які були вилучені у ОСОБА_4 під час обшуку. Проте судом жодним чином не перевірив та проігнорував цей факт. Просто було відмовлено судом в цій частині і все. Просто тому що так требі. Питання чому так? З яких підстав суд дійшов висновку що вказані документи теж не підлягають поверненню?За яких таких «викладених обставин» суд дійшов висновку, що вилучене майно під час обшуку 31.01.2023 р. у ОСОБА_4 не є тимчасово вилученим майном згідно до ч. 7 ст. 236 КПК України? Яким чином суд переконався що ухвала про надання дозволу на проведення обшуку містить конкретний імей мобільного телефону, конкретний серійний номер планшету та конкретний мобільний номер сім-карти? Адже в ухвалі про надання дозволу на обшук прямо не зазначені ці індивідуальні ознаки майна.Крім вище вказаного також не зрозуміло чому суд не з`ясував про наявність або відсутність підозри у кримінальному провадженні? Слід зазначити, що у подальшому адвокатам ОСОБА_4 стало відомо що у кримінальному провадженні № 0000346 начебто 06.03.2023 р. було повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, але це відомо знову ж таки тільки зі слів слідчого та прокурора в інших судових засіданнях без надання будь яких письмових підтверджень. Тобто чому суд взагалі не з`ясував про наявність або відсутність у кримінальному провадженні підозри?Хочу зауважити, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.Водночас на час розгляду клопотання та скарги у кримінальному провадженні відсутні підозрювані, що підтверджується витягом з ЄРДР від 18.04.2023 р. по кримінальному провадженню № 0000346. Таким чином за відсутності у вказаному кримінальному проваджені осіб, які набули статусу підозрюваних або обвинувачених неможливо накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.Проте, враховуючи все вищевказане, вбачається, що ухвала судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 31.03.2023 р. по справі № 204/4109/23 є суперечливою, необгрунтованою, а відтак - незрозумілою щодо її змісту та підстав ухвалення та винесена з явним порушенням вимог ст. 372 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, адвокат звертається до суду та просить роз`яснити судове рішення, а саме ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2023 у справі № 204/4109/23 в рамках кримінального провадження № 0000346, яка є незрозумілою з наступних обставин:Чому слідчий суддя ОСОБА_1 постановляючи ухвалу від 31.03.2023 р. порушив вимоги ч. 2 ст. 376 КПК України та не зазначив у резолютивній частині про дату та час проголошення повного тексту ухвали?Чому слідчий суддя ОСОБА_1 постановляючи ухвалу від 31.03.2023 р. порушив п`ятиденний термін виготовлення повного тексту ухвали відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 КПК України?Чому слідчий суддя ОСОБА_1 постановляючи ухвалу від 31.03.2023 р. підмінив у резолютивній частині поняття «клопотання» та «скаргу» адвоката ОСОБА_9 на «вимоги»? Тобто чому не прийнято рішення щодо клопотання та скарги адвоката ОСОБА_9 .?Чому суд не розглянув скаргу адвоката ОСОБА_9 та не надав відповідної оцінки діям та бездіяльності слідчого ОСОБА_7 щодо безпідставного утримання і неповернення майна протягом майже двох місяців?Чому судом залишено поза увагою питання про повернення документів ТОВ «Співдружність М»?З яких підстав суд вирішив питання про повернення тільки планшету, а щодо повернення телефону, сім-карти та документів суд відмовив?Чому судом не перевірені усні пояснення слідчого та прокурора?Чому судом залишені поза увагою заперечення адвокатів на пояснення слідчого та прокурора?Чому судом залишені поза увагою надані адвокатом ОСОБА_9 докази протиправної бездіяльності з боку слідчого ОСОБА_7 щодо неповернення вилученого майна протягом майже двох місяців (клопотання, ухвали тощо)?Яким чином суд перевірив наявність у матеріалах КП № 0000346 будь якої постанови про визнання речовим доказом мобільного телефону, планшету, документів?Яким саме критеріям відповідають вилучені телефон планшет та документи у розумінні ст. 98 КПК України? Які відомості про кримінальне правопорушення містить вилучений телефон?Яким чином суд перевірив наявність у матеріалах КП № 0000346 будь якої підозри?За яких мотивів судом при постановленні ухвали було безпідставно застосовано ч. 7 ст. 236 КПК України? Які саме матеріали кримінального провадження було досліджено судом?На якій підставі суддею було порушено вимоги ст. 370 КПК України, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим?

01 червня 2023 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до суду була подана уточнена заява про роз`яснення судового рішення-ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2023 року у справі №204/4109/23 в рамках кримінального провадження № 0000346. В обгрунтвання заяви зазначено, що 31.03.2023 р. ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 204/4109/23, провадження № 1-кс/204/1090/23) постановлено ухвалу, якою частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна, вилученого під час проведеного 31.01.2023 р. в рамках кримінального провадження № 0000346 обшуку у квартирі розташованій за адресою:. АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 .Ухвалене рішення, окрім порушення вимог ч. 2 ст. 376 КПК України, є не зрозумілим оскільки судом в ухвалі не наведено підстав та мотивів ухвалення такого рішення, тому потребує роз`яснення. С лідчим суддею ОСОБА_1 у проголошеній вступній та резолютивній частині ухвали від 31.03.2023 р., не було зазначено про дату та час проголошення повного тексту ухвали. Крім того, одразу після проголошення вступної та резолютивної частини ухвали не була вручена її копія учасникам справи. Крім того ухвалу від 31.03.2023 р. з повним текстом було виготовлено понад встановленого ч. 2 ст. 376 КПК України п`яти денного терміну. Слід зазначити, що слідчим суддею ОСОБА_1 систематично порушуються вимоги ст. 376 КПК України і по іншим справам, де ухвалюючи вступну та резолютивну частину рішення, не зазначається у резолютивній частині про дату та час оголошення ухвали з повним текстом.Отже, розгляд клопотання та скарги які були об`єднані судом в одне провадження, проведено без урахування усіх доводів адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , як письмових так і усних наданих під час судового засідання. Суд у постановленій ухвалі від 31.03.2023 р. послався лише на безпідставні, невмотивовані та нічим не підтверджені пояснення слідчого і прокурора у судовому засіданні без надання останніми будь яких доказів та матеріалів кримінального провадження, тому вказана ухвала є незрозумілою з огляду на наступне.Представниками ОСОБА_4 під час розгляду клопотання і скарги було надано суду докази того, що слідчим ОСОБА_6 була допущена бездіяльність, яка виразилась у неповерненні вилученого у ОСОБА_4 під час обшуку майна.У скарзі була обґрунтована протиправність дій, точніше бездіяльність слідчого ОСОБА_7 . Представниками неодноразово зверталися до слідчого з клопотаннями про повернення вказаного майна ОСОБА_4 , але слідчий не реагував, тому представники були змушені звертатися з відповідними скаргами до слідчого судді. На підтвердження цих фактів слідчому судді ОСОБА_1 було надано і клопотання і ухвалу, але вказаним обставинам суд не надав належної оцінки, вони були просто проігноровані судом.Суд не звернув уваги на подані представниками докази які вказують на незаконність та протиправність дій слідчого ОСОБА_7 , який безпідставно утримував вилучене у ОСОБА_4 майно. Тому це питання потребує роз`яснення.У судовому засіданні прокурор та слідчий в усній формі надали пояснення та зазначили, що вилучені під час обшуку мобільний телефон марки «iPhone 14 promax» разом з сім-картою та планшет марки «AppleiPad» моделі А1673, які доречи досить не дешеві, не є тимчасово вилученим майном відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України. Також вони пояснили, що вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню і має доказове значення для кримінального провадження. Але проти повернення планшету не заперечували, оскільки він не має доказового значення у даному кримінальному провадженні.Вказані пояснення слідчого та прокурора не були перевірені. Навіть після того як представники ОСОБА_4 у судовому засіданні заявили клопотання про витребування доказів того, що вилучене майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України і дійсно існує постанова про визнання речовими доказами.Тоді виникає питання, чому суд не надав належну оцінку протиправному утриманню понад двох місяців і неповерненню планшету? Чому суд незважаючи на категоричні заперечення адвокатів ОСОБА_4 просто прийняв усні пояснення слідчого та прокурора без будь якої перевірки їх слів? З яких підстав суд з пояснень слідчого та прокурора дійшов висновку що планшет можливо повернути, а телефон не можливо? Чому не було судом витребувано та не досліджено матеріали кримінального провадження щодо визнання речовими доказами телефону з сім-картою? Чому не з`ясовано судом підстави неповернення планшету якщо він не має доказового значення у кримінальному провадженні? За якими критеріями вилучений телефон відповідає вимогам ст. 98 КПК України? Які відомості містить телефон що дає підставу вважати його доказом?Отже виникає дуже багато запитань до слідчого судді ОСОБА_1 з приводу незрозумілого рішення суду.У клопотанні також було вказано про неповернення документів на 7 аркушах ТОВ «Співдружність М», які були вилучені у ОСОБА_4 під час обшуку. Проте судом жодним чином не перевірив та проігнорував цей факт. Просто було відмовлено судом в цій частині і все. Просто тому що так требі.Питання чому так? З яких підстав суд дійшов висновку що вказані документи теж не підлягають поверненню?З приводу посилання суду на вимоги ч. 7 ст. 236 КПК України слід зазначити наступне.За яких таких «викладених обставин» суд дійшов висновку, що вилучене майно під час обшуку 31.01.2023 р. у ОСОБА_4 не є тимчасово вилученим майном згідно до ч. 7 ст. 236 КПК України? Яким чином суд переконався що ухвала про надання дозволу на проведення обшуку містить конкретний імей мобільного телефону, конкретний серійний номер планшету та конкретний мобільний номер сім-карти? Адже в ухвалі про надання дозволу на обшук прямо не зазначені ці індивідуальні ознаки майна. Крім вище вказаного також не зрозуміло чому суд не з`ясував про наявність або відсутність підозри у кримінальному провадженні? Слід зазначити, що у подальшому адвокатам ОСОБА_4 стало відомо що у кримінальному провадженні № 0000346 начебто 06.03.2023 р. було повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, але це відомо знову ж таки тільки зі слів слідчого та прокурора в інших судових засіданнях без надання будь яких письмових підтверджень. Тобто чому суд взагалі не з`ясував про наявність або відсутність у кримінальному провадженні підозри?Проте слідчим суддею не було дотримано свого обов`язку щодо здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, відповідно до положення п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України.Замість захисту порушених прав, гарантованих ст. 41 Конституції України, та їх відновлення, слідчим суддею ОСОБА_1 навпаки ще більше було порушено право власності ОСОБА_4 , оскільки для суду поняття «здійснення судового контролю» напевно має дещо інший зміст у даному випадку.Тому виникає питання, чому слідчий суддя не виконав свій обов`язок щодо здійснення судового контролю на не захистив право власності ОСОБА_4 гарантоване ст. 41 Конституції України?Водночас на час розгляду клопотання та скарги у кримінальному провадженні відсутні підозрювані, що підтверджується витягом з ЄРДР від 18.04.2023 р. по кримінальному провадженню № 0000346.Таким чином за відсутності у вказаному кримінальному проваджені осіб, які набули статусу підозрюваних або обвинувачених неможливо накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Проте, враховуючи все вищевказане, вбачається, що ухвала судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 31.03.2023 р. по справі № 204/4109/23 є суперечливою, необгрунтованою, а відтак - незрозумілою щодо її змісту та підстав ухвалення та винесена з явним порушенням вимог ст. 372 КПК України. Враховуючи викладене, адвокат звертається до суду зданою заявою і просить роз`яснити судове рішення, а саме ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2023 у справі № 204/4109/23 в рамках кримінального провадження № 0000346, яка є незрозумілою з наступних обставин: Чому слідчий суддя ОСОБА_1 постановляючи ухвалу від 31.03.2023 р. порушив вимоги ч. 2 ст. 376 КПК України та не зазначив у резолютивній частині про дату та час проголошення повного тексту ухвали? Чому слідчий суддя ОСОБА_1 постановляючи ухвалу від 31.03.2023 р. порушив п`ятиденний термін виготовлення повного тексту ухвали відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 КПК України? Чому слідчий суддя ОСОБА_1 постановляючи ухвалу від 31.03.2023 р. підмінив у резолютивній частині поняття «клопотання» та «скаргу» адвоката ОСОБА_9 на «вимоги»? Тобто чому не прийнято рішення щодо клопотання та скарги адвоката ОСОБА_9 .? Чому суд не розглянув скаргу адвоката ОСОБА_9 та не надав відповідної оцінки діям та бездіяльності слідчого ОСОБА_7 щодо безпідставного утримання і неповернення майна протягом майже двох місяців? Чому судом залишено поза увагою питання про повернення документів ТОВ «Співдружність М»? З яких підстав суд вирішив питання про повернення тільки планшету, а щодо повернення телефону, сім-карти та документів суд відмовив? Чому судом не перевірені усні пояснення слідчого та прокурора? Чому судом залишені поза увагою заперечення адвокатів на пояснення слідчого та прокурора? Чому судом залишені поза увагою надані адвокатом ОСОБА_9 докази протиправної бездіяльності з боку слідчого ОСОБА_7 щодо неповернення вилученого майна протягом майже двох місяців (клопотання, ухвали тощо)? Яким чином суд перевірив наявність у матеріалах КП № 0000346 будь якої постанови про визнання речовим доказом мобільного телефону, планшету, документів? Яким саме критеріям відповідають вилучені телефон планшет та документи у розумінні ст. 98 КПК України? Які відомості про кримінальне правопорушення містить вилучений телефон? Яким чином суд перевірив наявність у матеріалах КП № 0000346 будь якої підозри? За яких мотивів судом при постановленні ухвали було безпідставно застосовано ч. 7 ст. 236 КПК України? Які саме матеріали кримінального провадження було досліджено судом? На якій підставі суддею було порушено вимоги ст. 370 КПК України, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим? Чому слідчий суддя не виконав свій обов`язок щодо здійснення судового контролю, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, та не захистив право власності ОСОБА_4 гарантоване ст. 41 Конституції України?

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підтримав вимоги заяви про роз`яснення судового рішення, просив задовольнити та роз`яснити ухвалу суду від 31.03.2023 року, посилаючись на обставини, викладенні у заяві.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Вислухавши адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

31 березня 2023 року слідчим суддею Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровска була розглянута справа №204/4109/23 за об`єднаними матеріали, за клопотанням адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна та скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого щодо неповернення вилученого майна у кримінальному провадженні №0000346 від 02.11.2022 року та постановлена ухвала. Так, ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2023 року по справі №204/4109/23, вимоги заявника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна - задовольнити частково. Зобов`язати старшого слідчого групи слідчих ОВС СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 повернути вилучене майна, а саме: планшет марки «Apple iPad» моделі А1673. В іншій частині вимог - відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Передбачене вищенаведеною нормою роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

З аналізу ст.380 КПК України вбачається, що здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення, тобто не має права змінювати зміст відомостей викладених в ухвалі. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Ухвалене судом рішення - ухвала суду від 31 березня 2023 року по справі №204/4109/23 за об`єднаними матеріалами, за клопотанням адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна та скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на дії слідчого щодо неповернення вилученого майна у кримінальному провадженні №0000346 від 02.11.2022 року, яким вимоги заявника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про повернення майна - задоволені частково, викладено в ясній зрозумілій формі, висновки суду є належним чином вмотивованими, тому підстав для його роз`яснення немає. Заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення зазначеної ухвали фактично зводиться до незгоди з висновками суду викладених в ухвалі, незгоди з обґрунтуванням таких висновків, що, в свою чергу не є підставою для роз`яснення судового рішення в порядку ст.380 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення.

Керуючись ст.ст.110,369-372,380,395 КПК України,-

постановив:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення-ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2023 року у справі №204/4109/23 в рамках кримінального провадження № 0000346 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1