Справа № 530/568/23
Номер провадження 1-кп/530/95/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2023 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в місті Зіньків, Полтавської області кримінальне провадження №0000075 від 16.02.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ош Республіки Киргистан, фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , громадянин України, розлучений , освіта базова середня, раніше не судимий,-

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності Зіньківським районним судом Полтавської області за вчинення адміністративних правопорушень, а саме:

-19.04.2022 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 до покарання у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт;

-17.06.2022 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 до покарання у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт;

-27.10.2022за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 до покарання у виді 40 (сорока) годин громадських робіт повторно, умисно вчинив домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_5 за наступних обставин:

Так, 14.02.2023 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи систематично, умисно та цілеспрямовано перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , що виразилося у завданні морального, психологічного болю, приниженні честі та гідності, шляхом голосного кричання, ображання нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. На запитання суду повідомив, що фактично проживає із свою матір`ю яка по справі потерпіла - ОСОБА_5 , офіційно не працює , вживає періодично спиртні напої , вказав що скандаои затіває мати , вона ж його і провокує , також повідомив що постійно відбуває громадські роботи за вчинені адміністративні правопорушення. В судових дебатах вказав, що згоден буде із умовним покаранням .

Потерпіла ОСОБА_5 , попереджена про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань відповідно до КК України суду пояснила, що ОСОБА_4 це її син , він не працює , в стані алкогольного сп`яніння перебуває кожного дня, в цьому стані він дуже агресивний , постійно вчиняв щодо неї насильство в сім`ї психологічного характеру, дійшло вже до того , що вона не може з ним проживати в одному будинку , тому що це не винусімо , знаходиться на її утриманні , по дому нічого не робить , а тільки все крушить , вона не в силах з ним боротись , прохала його піти десь жити , бо життя з ним нестерпне , їй немає покою вдома , прохала суд посприяти тому, щоб він проживав від неї окремо , вона не може швидко встати відкрити двері , бо 1939 року народження , передвигається тримаючись за стінку , син же постійно на неї кричить . Також суду вказала , що вона є потерпілою по цій справі , її син нестерпний , але це її син , тому на суворому покаранні не наполягала.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, оголошенням документів, які характеризують особу обвинуваченого, докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.

Своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в умисному в домашньому насильстві, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив злочин і його неправомірні дії належить кваліфікувати за ст. 126-1 КК України.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ст.126-1 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу винного, який раніше не судимий , але має негативну характеристику за місцем свого фактичного проживання , обставини при яких було вчинено злочин, поведінку потерпілої до вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення, щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, а також той факт , що в процесі розгляду кримінального провадження постійно сперичався з потерпілою , та суперечив її поясненням , тому суд не побачив щирого каяття обвинуваченого , думку потерпілої - приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді адміністративного арешту.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 7 про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку.

У справі «Швидка проти України» у рішенні від 30.10.2014 року Європейський суд констатував порушення ст. 2 Протоколу № 7 до ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що суд розглянув апеляційну скаргу заявниці на постанову суду першої інстанції про визнання її винною у вчиненому адміністративному правопорушенні вже після того, як вона відбула призначене її покарання у повному обсязі, і цей перегляд таким чином не міг виправити недоліки суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, вирок підлягає виконанню після набрання ним законної сили.Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись п.7 ч.1 ст.284,ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді адміністративного арешту строком 3 (три) місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СуддяОСОБА_1