Справа №:755/3752/23
Провадження №: 1-кс/755/2177/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 07.07.2022 року, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Кищенці Маньківського району Черкаської області, громадянку України, незаміжню, з середньою освітою, не працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,

підозрювану у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

21 липня 2023 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи у складі організованої злочинної групи осіб, в порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», в супереч Закону України від 04 квітня 1996 року «Про лікарські засоби», користуючись родинними та близькими зв`язками один з одним, з метою особистого збагачення за рахунок розповсюдження наркотичних засобів, в період часу не пізніше як з липня 2022 року до моменту припинення 27.04.2023 року їх злочинної діяльності правоохоронними органами, організували та систематично здійснювали незаконний збут наркотичного засобу - метадону та сильнодіючого лікарського засобу - димедрол, шляхом облаштування «закладок» на території м. Києва, Київської області та інших регіонів.

27.04.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28.04.2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.06.2023 року, без визначення застави.

23.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, протоколами допиту свідків, протоколами оглядів місця подій, висновками експертів, протоколами затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину та результати їх особистих обшуків, протоколами проведення обшуків за місцями проживання підозрюваних, протоколами тимчасових доступів до відомостей, що перебувають у володінні банківських установ та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_12 від 19.06.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 27.07.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2023 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.07.2023 року та визначено їй заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн., та покладено обов`язки, зазначені в ухвалі слідчого судді.

23.06.2023 року за ОСОБА_4 внесено заставу та її звільнено з-під варти з ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 27 жовтня 2023 року.

Між тим, строк дії обов`язків, що покладені у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваної ОСОБА_4 закінчується 27.07.2023 року, однак для завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні неможливо у зв`язку з необхідністю виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

Як зазначено у клопотанні прокурора, враховуючи підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , яка полягає в тому, що злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів посягають на правовий режим обігу, а додатковим об`єктом кримінально-правової охорони є здоров`я населення, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 та запобігання зазначеним ризикам.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України на даний час заявлені ризики не зменшились, а продовження строку дії обов`язків, визначених ст.194 КПК України, що покладені на підозрюваного у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави необхідне для завершення досудового розслідування та забезпечення її належної процесуальної поведінки, запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Отже, вивчивши надані матеріали клопотання, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який не заперечував проти задоволення клопотання, проте просив надати можливість підозрюваній відлучатись за межі населеного пункту, в якому вона проживає, оскільки це обмежує її права, зокрема, підозрювана не може знайти нормальну роботу та навіть не може сходити до перукаря, підозрювану, яка підтримала думку захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, не судима, незаміжня, не працює, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та ризик продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому збереження покладених на підозрювану обов`язків необхідне для запобігання таким ризикам.

У той же час, з моменту обрання судом відносно ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави та покладення на неї вказаних обов`язків до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили про те, що покладені обов`язки є занадто обтяжливими для підозрюваної та не виправдовують такий ступінь втручання у її права і свободи, а тому слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що обов`язок не відлучатись за межі населеного пункту, в якому вона проживає, надмірно обмежує її права.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2023 року на підозрювану ОСОБА_4 .

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.06.2023 року на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 25.09.2023 року, в межах строку досудового розслідування, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: