Справа№ 953/5698/23
н/п 1-кп/953/1026/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109 від 10.05.2023 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сороківка, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку на утримання не має, який офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2023 року у вечірній час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився у кімнаті за своїм місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка на побутовому грунті, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_8 , направлений на спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень останній.

Так, ОСОБА_5 , діючи з мотивів, викликаних раптово виниклими особистими неприязними відносинами, обумовленими сваркою, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання в той момент, коли ОСОБА_6 стояла посеред кімнати, він встав з дивану, підійшов до неї і своєю рукою наніс ОСОБА_6 один удар в область обличчя, від чого вона впала на підлогу вдарившись головою.

В результаті дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинено: закрита черепно-мозкова травма; множинні підшкірні гематоми м`яких тканин обличчя, субдуральна гематома на рівні правої гемісфери головного мозку, забій головного мозку, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (п.2.1.1. «а», 2.1.2., п. 2.1.3, « Правил «судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».)

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження - умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано та надав суду показання про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а саме зазначив, що з потерпілою вони проживають 17 років однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 08.05.2023 приблизно о 00-30 годині, він з потерпілою перебували у стані алкогольного сп`яніння. Потерпіла почала з`ясовувати з ним стосунки. Оскільки він задрімав, з просоння встав з дивану та вдарив її, не пам`ятає, яким чином вдарив та скільки наніс ударів, бо був п`яний. Зранку прокинувся, побачив гематому у потерпілої та запропонував поїхати до лікарні, на що потерпіла відповіла відмовою. 09.05.2023 потерпіла почала скаржитися на головні болі, а ввечері викликали швидку допомогу, яка повезла потерпілу до лікарні. Надалі, потерпілій зробили хірургічну операцію на голові- трепонацію черепа. Вказав, що він з потерпілою примирився та вони прийняли рішення надалі жити разом, будь-яких претензій у потерпілої до нього немає. У вчиненні кримінального правопорушення щиросердно розкаюється, відповідні висновки для себе зробив, зобов`язується влаштуватися на роботу та не вживати алкогольні напої, оскільки потерпіла потребує лікування.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона захисту та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч.3 ст.349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, обмежився допитом обвинуваченого та вивченням документів, що характеризують його особу, оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто, умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України - є тяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду.

Судовим розглядом даного кримінального провадження встановлено, що обвинувачений проживає з потерпілою однією сім`єю без реєстрації шлюбу 17 років.

З огляду на зазначене, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, як зазначає сторона обвинувачення.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він має зареєстроване місце проживання, не є інвалідом, не одружений, перебуває у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем попереднього ув`язнення в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризується посередньо. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №276 від 29.05.2023 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю.

Враховуючи конкретні обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, та його наслідки, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він непрацевлаштований, проживає з потерпілою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, не є інвалідом, навіть попри відсутність у потерпілої претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування реального покарання у виді позбавлення волі, яке йому має бути призначено відповідно до положень ст. 65 КК України в межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 121 КК України, не можливо.

Проте, наявність таких даних, як відсутність у обвинуваченого судимості разом з відсутністю претензій від потерпілої, дають суду підстави призначити обвинуваченому покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 121 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 КК України стосовно дотримання мети.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, речові докази - відсутні.

Зважаючи на встановлені обставини та міру покарання, яку призначає суд, запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27, суд залишає без змін до набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту обрання йому запобіжного заходу та взяття під вартою, а саме з 13.05.2023 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 22.09.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27- залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення, а саме з 13.05.2023 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя - ОСОБА_1