Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/480/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 вересня 2023 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно поданої нею до Кіровоградської обласної прокуратури заяви від 30.08.2023 № 24929-23 щодо перевищення службових повноважень прокурором Кіровоградської області 2013 року та його заступниками стосовно перешкоджання їй у проведенні пікетування.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 вересня 2023 року відмовлено у задоволені вказаної скарги.

Судове рішення мотивовано тим, що заява повинна містити у собі хоча б мінімум допустимих ознак, які б вказували на наявність факту кримінального правопорушення, вчиненого прокурором Кіровоградської області 2013 року та його заступниками щодо перевищення службових повноважень та перешкоджання проведенню пікетування. Дана ж заява за своїм змістом таких відомостей не містить.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою внести відомості до ЄРДР стосовно прокурора Кіровоградської області та його заступників, які у 2013 року перешкоджання їй у проведенні пікетування

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на думку апелянта, ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що потребує обов`язкового скасуванню.

Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України N 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор. Слідчий суддя такими повноваженнями не наділений.

Такі положення Закону слугують гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Із змісту скарги вбачається, що ОСОБА_7 звернулась до Кіровоградської обласної прокуратури від 30.08.2023 року, за якою вона просила внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань вказувала про те, що причиною протиправних дій обласного прокурора Кіровоградської області 2013 року та його заступників було те, що їм «неподобалося», що «псувався» їх авторитет тим, що ОСОБА_7 пікетувала Генеральну прокуратуру та робила публічними протиправні дії обласного прокурора Кіровоградської області 2013 року та його заступників.

В той же час необхідно зазначити про те, що ОСОБА_7 будь-яких фактів перешкоджання їй в пікетуванні не навела, об`єктивних обґрунтувань на підтвердження цього в свої заяві не надала.

Таким чином враховуючи те, що ОСОБА_7 у 2023 році звернулась із заявою про злочин за 2013 рік, тобто після значного проміжку часу, будь-яких фактів перешкоджання їй в пікетуванні не навела, об`єктивних обґрунтувань на підтвердження протиправних дій не надала, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи ОСОБА_7 , викладених у заяві про злочин, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б вказували на наявність факту кримінального правопорушення, вчиненого прокурором Кіровоградської області 2013 року та його заступниками щодо перевищення службових повноважень та перешкоджання проведенню пікетування.

Тобто, доводи ОСОБА_7 будуються на припущеннях, які не підтверджуються будь-якими доказами, а суть зазначених заявником обставин взагалі неможливо встановити, через значний проміжок часу та у змісті заяви не вбачається, яким саме чином у 2013 році прокурором Кіровоградської області та його заступниками вчинено кримінальне правопорушення.

В той же час із змісту скарги ОСОБА_7 вбачається, що остання просить внести відомості про вчинення кримінального правопорушення відносно не конкретизованих осіб та за своєю суттю не містить будь-якої конкретики щодо вчинення кримінального правопорушення, а саме із змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення не можливо встановити будь-які конкретні дії ні з боку не персоналізованих осіб, ні з боку прокурора Кіровоградської області 2013 року та його заступників, а фактично зводиться до не згоди з наказом головного лікаря про відрядження ОСОБА_8 до м. Києва. При цьому, правомірність з наказу головного лікаря про відрядження ОСОБА_8 до м. Києва вона зі слів апелянта оскаржувала до суду в цивільно-правовому порядку у 2013 році.

В той же час ОСОБА_7 з 2013 року по даний час, тобто упродовж вказаного періоду часу, не була позбавлена права оскаржити будь-які дії в порядку та у спосіб встановлений процесуальним законом.

При цьому саме по собі слово «неподобалося», свідчить виключно про внутрішнє ставлення особи, а не про вчинення будь-яких дій, які носять суспільно-небезпечний характер.

Статтею 340 КК України встановлено кримінальну відповідальність за «незаконне перешкоджання організації або проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій». Об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення полягає у «незаконному перешкоджанні організації або проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, якщо це діяння було вчинене службовою особою або із застосуванням фізичного насильства».

Статтею 365 КК України встановлено кримінальну відповідальність за «перевищення влади або службових повноважень». Об`єктивна сторона перевищення влади або службових повноважень характеризується трьома обов`язковими ознаками: 1) діянням, яке: а) полягає тільки в активній поведінці - діях; б) зумовлено службовим становищем винного і пов`язане з його владними чи службовими повноваженнями; в) явно виходять за межі цих повноважень; 2) наслідками, що виявляються в істотній шкоді чи тяжких наслідках правам, свободам та інтересам фізичних, юридичних осіб або державним чи громадським інтересам; 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками.

Таким чином для внесення відомостей до ЄРДР, заява про вчинення кримінального правопорушення повинна містити конкретні відомості, які в ході досудового розслідування орган досудового розслідування зобов`язаний їх перевірити.

Натомість ОСОБА_7 у заяві про вчинення кримінального правопорушення не за зазначає будь-які конкретні дії з боку будь-яких службових осіб, які б могли об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що у свою чергу виключає можливість внесення відомостей до ЄРДР за ст.ст. 340, 365 КК України.

Отже, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді про те, що викладені ОСОБА_7 у заяві обставини не містять підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, і вважає, що такий висновок слідчого судді є обґрунтований та відповідає положенням кримінального процесуального закону, оскільки прийняття і реєстрація відповідних заяв, передбачена ч. 4 ст. 214 КПК України, і внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачена ч. 1 ст. 214 КПК України, є розмежованими поняттями і передбачає, що внесенню в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Разом з тим, у заяві ОСОБА_7 таких відомостей не міститься.

Отже, слідчий суддя повно, всебічно й об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , з чим погоджується і колегія суддів.

Керуючись статтями 303, 309, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 вересня 2023 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4