Справа № 509/4262/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь, клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_7 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 29.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кучурган, Розділянського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, що має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого (робота за наймом по господарчим завданням), не має на утриманні малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого у 2016 році зі ч.1 ст.185 КК України, у 2022 році за ст.395 КК України,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000171 від 29.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 11.00 годин 23.04.2023 до 09.00 годин 24.04.2023, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , під час спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклої сварки з невстановлених досудовим розслідування причин, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій у вигляді порушення права особи на життя, здоров`я та особисту недоторканість, усвідомлюючи їх суспільно-небезпечний характер своїх дій у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень іншій особі, не передбачаючи їх суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті іншої особи, хоча повинен був і міг їх передбачити, із застосуванням невстановленого слідством предмету, умисно наніс численні удари (точна кількість на теперішній час не встановлена) в область грудної клітини ОСОБА_8 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді переломів лівих та правих ребер, грудини, після чого покинув місце скоєння злочину. Від отриманих травм ОСОБА_8 померла на місці події 28.04.2023.

29.04.2023 о 16 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

29.04.2023 за наявності достатніх доказів ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину.

Підозра відносно ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, на теперішній час, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події місце злочину в АДРЕСА_3 від 28.04.2023; протоколом додаткового огляду місця події місце злочину в АДРЕСА_3 від 29.04.2023; протоколом обшуку будинку - в АДРЕСА_2 від 29.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.04.2023; протоколом затримання особи підозрюваної у вчинені злочину; лікарським свідоцтвом про смерть № 107 від 29.04.2023.

В свою чергу, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він усвідомлює моральний аспект інкримінованого йому злочину, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме в зв`язку з тим, що на даний час триває досудове розслідування, в подальшому може виникнути необхідність у винайдені будь-яких речей, які ще невідомі слідству, а ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може їх знищити чи сховати; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків, адже знає її особисто, із копій матеріалів отриманих до клопотання знає ії ажреси мешкання та інших учасників, що дає змогу вчинювати незаконний вплив на учасників процесу, перебуваючи на волі; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: ОСОБА_5 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, адже за наявною військовою агресією з боку росії проти України, суттєво обмежують можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршується криміногенна обстановка. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна обстановка в Україні може схилити особу до нового злочину.

Ухвалою Овідіопольського районного суду від 26.07.2023 строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000171 від 29.04.2023 продовжено до 5-ти місяців (до 29.09.2023).

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 обраним Овідіопольським районним судом, спливає 28.07.2023, однак закінчити досудове розслідування у двох місячний строк не є можливим внаслідок складності провадження та необхідністю у додатковому часі для проведення необхідних слідчих дій та процесуальних заходів, спрямованих на збирання доказів.

Так, необхідним є проведення та завершення процесуальних дій, які потребують додаткового часу, результати яких мають значення для судового розгляду, а саме:

1) Закінчення проведення та отримання висновку біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 молекулярно-генетичні дослідження біологічних слідів на вилучених джинсах підозрюваного ОСОБА_5 , яка прийнята експертом 13.05.2023, та у зв`язку із великим навантаженням експерта на теперішній час не виконана;

2) Закінчення проведення та отримання висновку біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 молекулярно-генетичні дослідження біологічних слідів на вилученій ковдрі, яка прийнята експертом 13.05.2023, та у зв`язку із великим навантаженням експерта на теперішній час не виконана;

3) Закінчення проведення та отримання висновку біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 молекулярно-генетичні дослідження біологічних слідів на вилученій футболці, яка прийнята експертом 13.05.2023, та у зв`язку із великим навантаженням експерта на теперішній час не виконана;

4) Закінчення проведення та отримання висновку біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 молекулярно-генетичні дослідження біологічних зразків крові потерпілої ОСОБА_8 , яка прийнята експертом 13.05.2023, та у зв`язку із великим навантаженням експерта на теперішній час не виконана;

5) Закінчення проведення та отримання висновку біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 молекулярно-генетичні дослідження біологічних зразків крові підозрюваного ОСОБА_5 , яка прийнята експертом 13.05.2023, та у зв`язку із великим навантаженням експерта на теперішній час не виконана;

6) Провести ряд інших слідчих (розшукових) дій, необхідність в яких може виникнути за результатами отримання висновків експертів.

Відомості, які будуть отримані в результаті здійснення перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, дозволять отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, забезпечать всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Результати проведення зазначених слідчих та процесуальних дій мають суттєве значення для слідства, оскільки мають конкретизувати обставини злочину, отже остаточна кваліфікація дій підозрюваного, впливає на конкретність обвинувачення, а також для підтвердження або спростування первинних показань учасників кримінального провадження.

Без проведення вищевказаних дій, неможливим є визначення точної кваліфікації дій ОСОБА_5 , та провести вказані дії та завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні у двох місячний строк неможливо внаслідок його складності, тому необхідне продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 , до двох місяців.

Таким чином, слідчий вважає, що підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 є цілком обґрунтованими.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст. 121 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, Суд зазначив (п. 175 справи),що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 , із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (пункт «с» частини 1 статті 5 Конвенції).

Вирішуючи питання доцільності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, а також те що підозрюваний може переховуватись від слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, неможливо запобігти ризикам передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та такий захід, з урахуванням особи підозрюваного, відповідає суспільним інтересам.

Таким чином, підстави продовження дії виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Cуд вважає можливим не визначати розмір застави з підстав, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в скоєні тяжкого кримінального правопорушення з застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 197, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 29.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

В задоволені клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_6 , відмовити.

Продовжити дію у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ Одеський Слідчий Ізолятор строком на 60 днів, до 24.09.2023 року.

Ухвала слідчого судді про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 24.09.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського Апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27.07.2023 р. о 09.10.

Слідчий суддя ОСОБА_1