Справа № 159/2573/23
Провадження № 1-кп/159/388/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 27.01.2023 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого на посаді водія у приватного підприємця ОСОБА_6 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 26 січня 2023 року, близько 20 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВМW» модель «325D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , всупереч вимогам п.п2.3 (б), 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, не переконався, що рух керованого ним транспортного засобу буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не оцінив дорожню обстановку, маючи об`єктивну можливість при дотриманні Правил дорожнього руху України виявити та уникнути наїзду на пішохода, рухаючись у місті Ковель Волинської області по вулиці Незалежності неподалік будинку № 57 у напрямку від вулиці Театральна до вулиці Смірнова із перевищенням допустимої швидкості руху в населених пунктах - понад 50 км./год., наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, а саме своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та не надавши переваги в русі, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта №41 від 24 березня 2023 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної тупої травми тіла: закритої хребетно-спінальної травми з переломом тіла 7-го шийного хребця без пошкодження спинного мозку, закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер: - справа - переломи 2-6 ребер по біляхребетній лінії, переломи 2-10 ребер по середньопідпаховій лінії, переломи 2-10 ребер по лопаточній лінії; - зліва - переломи 1-6 ребер по середньо-підпаховій лінії з двобічним гемотораксом та крововиливами в корені обох легень, вертикального перелому крижової кістки справа та повного розриву симфізу, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в верхній третині, відкритого розриву зв`язок та капсули правого ліктьового суглобу, рани голови, рани та садно правого стегна, саден обличчя та грудної клітки справа з розвитком травматично-геморагічного шоку, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо від виступаючих частин кузова автомобіля з послідуючим падінням на дорожнє покриття, в час, вказаний у постанові, і за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії -тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_4 настала від - поєднаної тупої травми тіла, закритої хребетно-спінальної травми з поперечного перелому тіла 7-го шийного хребця без пошкодження спинного мозку, закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа та зліва з двобічним гематораксом, вертикального перелому крижової кістки справа та повного розриву симфізу, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в верхній третині, відкритого розриву зв`язок та капсули правого ліктьового суглобу з розвитком травматично-геморагічного шоку.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.2.3 (б), 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

- п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.286 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Повністю підтвердив обставини, які викладенні в обвинуваченні.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності. В нотаріально засвідченій заяві зазначила, що будь яких претензій до обвинуваченого немає. Майнова та моральна шкода відшкодована добровільно в повному обсязі. Прохає призначити покарання не поєднаному з позбавленням волі, та не позбавляти обвинуваченого спеціального права, оскільки це є єдиним джерелом доходу ОСОБА_4 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (злочині), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст.286 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом і спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину) всі обставини по справі, особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій потерпілої до обвинуваченого та її позицію щодо призначення покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та строк покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімального строку в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та позицію потерпілої, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.ст.75, 76 КК України, які передбачають звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи рішення про не застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, судом враховується наведені вище обставини, а також те, що посада водія є єдиним джерелом доходу обвинуваченого.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого, а доля речових доказів вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз в загальній сумі 6844 (шість тисяч вісімсот сорок чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійки.

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки «BMW 325D» р.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику для зберігання транспортних засобів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області та належить ОСОБА_4 - повернути останньому, скасувавши арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайооного суду від 01.02.2023.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_8