Справа № 302/723/23
Провадження № 1-кп/302/87/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2023смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гужівка Ічнянського району Чернігівської області, громадянина України, який має загальну повну середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30.03.2023 року, біля 12-00 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на вулиці загального користування в селі Колочава - Горб Хустського району Закарпатської області, під час словесної сварки з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із яким в його сім`ї тривалі неприязні відносини, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів руками по голові, в результаті чого ОСОБА_6 впав на ґрунтове покриття, тоді ОСОБА_4 сів на потерпілого та почав наносити йому удари руками по тілу, в цей момент із дворогосподарства вийшла дружина ОСОБА_6 -громадянка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка почала припиняти протиправні дії ОСОБА_4 , а саме відштовхувати ОСОБА_4 від свого чоловіка, в ході чого ОСОБА_4 почав наносити їй удари руками по її тілу, в результаті чого встав та між ними виникла стусанина, в ході якої ОСОБА_4 почав наносити удари ногами по тілу потерпілого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 .

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №34-м від 05.04.2023 року, спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої третини лівого стегна.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути взуті ноги сторонньої особи.

Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5). По давності вкладаються в час події, яка мала місце 30.03.2023 року. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, а є наслідками локального удару.

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №33-м від 05.04.2023 року, спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах нижньої третини лівого стегна, синець на шкірних покривах нижньої третини правого стегна, синець на шкірних покривах середньої третини правої гомілки.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, яким могли бути взутті ноги сторонньої особи.

Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5). По давності вкладаються в час події, яка мала місце 30.03.2023 року. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, а є наслідком локальних ударів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального проступку не оспорює та пояснив суду про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши про те, що потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , є його далекими родичами, мешкають по сусідству та з якими у нього тривалий час склалися неприязні відносини. Так, 30.03.2023 року, у денний час доби, біля 12-00 годин, він перебуваючи на вулиці в селі Колочава - Горб, побачив ОСОБА_6 та між ними виникла словесна сварка, в ході якої він наніс декілька ударів руками по голові ОСОБА_6 , в результаті чого той впав на землю. Після чого він почав наносити ОСОБА_6 удари руками по тілу. В цей момент із дворогосподарства вийшла дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка намагалася припинити його дії, тоді він відштовхнув від себе ОСОБА_7 , наносячи при цьому їй ляпаси долонею рук по різним частинам її тіла. Невздовзі на місце конфлікту прийшли його батьки та відтягнули його від потерпілих, та після чого конфлікт закінчився. У вчиненому він щиро розкаюється, свою вину усвідомлює та визнає у повному обсязі. Запевнив суд, що належні висновки для себе зробив. Просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому, судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Суд також враховуються вимоги ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. У відповідності до ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий в силу ст..89 КК України, однак неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у в тому числі за вчинення аналогічних кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 КК України, за вчинення легких тілесних ушкоджень, проте 26.08.2015 року, 23.01.2018 року кримінальні провадження були закриті у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення, та ОСОБА_4 знову вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке відноситься до категорії кримінальних проступків.

Разом з тим, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду кримінального провадження активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженню, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить вчинення ним кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, на теперішній час ОСОБА_4 ніде офіційно не працевлаштований, регулярного доходу та постійного джерела прибутку немає, стійкі соціальні зв`язки не має: ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, непрацездатні особи на його утриманні не знаходяться, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра фтизіатра ОСОБА_4 не перебуває. Крім того, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно, що вбачається з характеристики Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості та інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_4 на даний час працює і має дохід, який би давав можливість сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України, а тому суд вважає призначення покарання у виді штрафу недоцільним.

З цих же підстав недоцільним є призначення покарання у виді виправних робіт.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, у максимальних межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

На думку суду, застосування до ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт є найбільш доречним та спричиняє негативні наслідки особистого характеру саме для обвинуваченого, не обтяжує сімейний бюджет. Крім того, таке покарання є тим стримуючим фактором, який буде достатнім для виховання обвинуваченого ОСОБА_4 та дасть йому можливість замислитися щодо своєї поведінки та наслідків вчинених ним діянь.

З урахуванням тяжкості та обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його віку, сімейного та матеріального стану, та позиції обвинуваченого, який запевнив суд, що належні висновки для себе зробив та подібного більше не повториться, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженню, також враховуючи характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального проступку, приймаючи до уваги позицію потерпілих у даній справі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 на теперішній час не пред`являють, цивільний позов потерпілими у даному кримінальному провадженні не заявлено, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 потерпілі просять призначити суворе, у виді громадських робіт, а також враховуючи відсутність у обвинуваченого регулярного доходу та постійного джерела прибутку, суд приходить до висновку про необхідність та достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк, який є максимальним строком, передбаченим санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати, речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільні позови потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1