УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 464/451/23

провадження № 51-5230ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 6 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

За вироком Сихівського районного суду м. Львова від 26 квітня 2023 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Вирішено питання судових витрат і речових доказів.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 6 липня 2023 року зазначений вирок змінив,

виключив з резолютивної частини вироку посилання на конфіскацію в дохід держави автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

У іншій частині вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду, 26 січня 2023 року у період з 17:42 по 17:55, в ході проведення огляду місця події на вул. Угорській, 25 у м. Львові було виявлено та вилучено

1 полімерний пакет, в якому містилася кристалічна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом - метадон, загальною масою 0,3824 г, який ОСОБА_4 придбав, зберігав з метою збуту та збув цього ж дня близько 06:00.

Продовжуючи свої незаконні дії, ОСОБА_4 близько 06:30, перебуваючи на

вул. Чукаріній, 2, у м. Львові, повторно здійснив сховок полімерного пакету з кристалічною речовиною білого кольору, що є наркотичним засобом - метадон, загальною масою 0,3820 г, і який було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події в період часу з 07:47 по 08:33. Крім того, в особистих речах

ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 6 полімерних згортків клейкої стрічки синього кольору в яких знаходилися прозорі пакети з герметизуючою застібкою та смугою фіолетового кольору, а в середині знаходилась кристалічна речовина білого кольору, що є наркотичним засобом - метадон, загальною масою 1,8833 г.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, просить змінити оскаржувані судові рішення. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що суд безпідставно не застосовав до ОСОБА_4 положення статей 69,

75 КК за наявності таких обставин які пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що призвело до призначення ОСОБА_4 явно несправедливого покарання внаслідок суворості. Вказує, що її підзахисний вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких життєвих обставин, зокрема, у зв`язку з тим, що він із сім`єю проживає на орендованій квартирі та важко хворіє невиліковними захворюваннями. Також посилається на те, що дружина та син засудженого мають ряд важких захворювань і потребують коштів на лікування.

Перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кримінально-правова оцінка його діянь у касаційній скарзі не оспорюються. Доводи захисника щодо суворості покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Згідно з положеннями статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Нормою ч. 3 ст. 65 КК передбачено, що підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються ст. 69 КК.

Відповідно до ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,

з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК.

Тобто застосування ст. 69 КК передбачає наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Однак суди зобов`язані не лише встановити їх наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Правова конструкція ч. 1 ст. 69 КК законодавцем побудована в такий спосіб, щоб суди в ході реалізації своїх дискреційних повноважень під час призначення винній особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння. Тобто встановлення лише факту наявності не менше двох пом`якшуючих обставин не може мати наслідком автоматичне застосування ст. 69 КК.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень, обираючи

ОСОБА_4 покарання, місцевий суд урахував ступінь тяжкості злочинів, які відповідно до ст. 12 КК належать до категорії тяжких; особу винного, який одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, незадовільний стан здоров`я, відсутність судимостей, позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставину яка пом`якшує покарання, - щире каяття. Обставин які обтяжують покарання, суд не встановив

З огляду на об`єктивно з`ясовані обставини призначене ОСОБА_4 покарання за висновком суду першої інстанції є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, що відповідає вимогам ст. 65 КК, і підстав для призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 69 цього Кодексу суд не знайшов.

Наявність щирого каяття в цьому кримінальному провадженні, ніяким чином не зумовила істотного зниження ступеня тяжкості вчинених засудженим діянь.

Також, при призначенні покарання, місцевий суд враховав незадовільний стан здоров`я засудженого, зокрема, те що він важко хворіє невиліковними захворюваннями, наявність позитивної характеристики, у зв`язку з чим йому призначено покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченими санкціями частин 1 та 2 статті 307 КК.

Отже, обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та які б давали підстави для застосування ст. 69 КК, місцевим судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім випадків засудження за корупційні злочини.

Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам скарги захисника, однак підстав для пом`якшення призначеного покарання, визнання його явно несправедливим унаслідок суворості та для зміни на більш м`яке відповідно до положень ст. 69 КК, а також підстав для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання за ст.75 цього Кодексу, суд не знайшов. Така позиція апеляційного суду не суперечить положенням указаної норми матеріального права.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що не можна визнати обставиною, яка пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_4 злочинів, перебування на його утриманні дружини та неповнолітнього сина, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку Суду, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість не має. Відсутні вони і в касаційній скарзі захисника, оскільки остання посилається на обставини, які вже були враховані судом під час призначення покарання, а інших доводів про можливість виправлення засудженого без ізоляції його від суспільства із застосуванням ст. 75 КК у касаційній скарзі не наведено.

На переконання колегії суддів призначене місцевим судом ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам статей 50 та 65 КК, є законним та обґрунтованим.

Оскільки з касаційної скарги захисника ОСОБА_5 та копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Сихівського районного суду

м. Львова від 26 квітня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від

6 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3