УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2023 (справа №761/9299/23) у рамках кримінального провадження №0000480 від 20.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1102, ч. 1 ст. 113, ч. 1 ст. 437 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2023 (справа №761/9299/23) у рамках кримінального провадження №0000480 від 20.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1102, ч. 1 ст. 113, ч. 1 ст. 437 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.03.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 20.04.2022, накладено арешт в тому числі на корпоративні права ТОВ «Юпітер 9 АГРОСЕРВІС» (, Сумська область, м. Суми, вулиця Курська, буд. 147, четвертий поверх, офіс 6) у вигляді 10% статутного капіталу на суму 2 806 293,66 грн., які належать ОСОБА_5 .

Так, адвокат ОСОБА_3 в своєму клопотанні зазначає, що матеріали даного кримінального провадження не містять доказів підтвердження того, що арештовані корпоративні права ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс», які належать ОСОБА_5 , є об`єктом кримінально-протиправних дій або взагалі відповідають хоча б одному з критеріїв, встановлених ст. 98 КПК України, більше того сторона обвинувачення не зможе здобути їх і у подальшому у зв`язку із відсутністю існування таких доказів.

Зазначили, що в ухвалі слідчого судді про арешт вказано, що згідно інформації 4 управління ГУ «Д» ДЗНД Служби безпеки України дохід від фінансово-господарської діяльності ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» розподіляється між засновниками (громадянами рф), виводиться за кордон та спрямовується на фінансування збройної агресії проти України.».

Уважають, що вказана версія сторони обвинувачення є необґрунтованою, не підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами та базується виключно на перекручуванні загальнодоступної інформації та безпідставних домислах. Єдиними достовірними фактами з вищевказаного є те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є засновниками ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс».

ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс», яке є українським підприємством, створеним відповідно до українського законодавства, що здійснює свою господарську діяльність в Україні та сплачує податки до бюджетів різних рівнів в Україні, не поширюється та не може поширюватися дія вказаного Закону № 2116-ІХ.

Зазначили, що директор ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» та другий з його засновників - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є громадянином рф, не має та ніколи не мав подвійного громадянства, однак має посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 (дата видачі - 22.04.2021 року), яка видана на підставі здійснення інвестиції в економіку України - у статутний капітал юридичної особи-резидента України ТОВ «Абаком». До цього він законно перебував на території України на підставі посвідок на тимчасове проживання. З 16.04.2013 року йому присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків, а відтак він є платником податків за законодавством України. Починаючи з 21.05.2016 року ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання в Україні у м. Суми, має родину, яка разом з ним проживає на території України. Дружина знаходиться на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання, а двоє їх малолітніх дітей, 2014 та 2018 років народження, так само мають посвідки на постійне проживання.

Жодного підтвердження факту вчинення засновниками ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , його службовими чи посадовими особами або безпосередньо самим Товариством, будь-яких дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, чи зміни меж території або державного кордону України, в ході досудового розслідування не встановлено. Ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_6 , ні будь-якій іншій особі службовій чи посадовій особі Товариства не повідомлено про підозру, відтак ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» не має жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, крім третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Зазначили, що версія сторони обвинувачення про причетність засновників ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» до абстрактної протиправної діяльності базується виключно на громадянстві російської федерації останніх та зводиться до перекручування та спотворення відомостей, отриманих із загальнодоступних джерел, та не підтверджується жодними зібраними в ході досудового розслідування доказами; більше того, вся версія сторони обвинувачення будується виключно навколо ОСОБА_8 . Наявність громадянства іноземної держави, в тому числі, і російської федерації, не може бути підставою для обмеження чи позбавлення прав будь-якої фізичної чи юридичної особи, тим більше за відсутності доказів будь-якої їх протиправної діяльності, а також навіть найменшого зв?язку з розслідуваними кримінальними правопорушеннями.

Крім того, зазначили, що за рік тривалості досудового розслідування жодній особі із засновників та посадових осіб ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» у даному кримінальному провадженні чи інших кримінальних провадженнях за такими ж фактами не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а тому ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» у цьому кримінальному провадженні має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

В обґрунтування посилаються на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази факту того, що корпоративні права українського підприємства ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс», які належать ОСОБА_5 , мають хоча б якісь ознаки речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, при цьому вони не є і не можуть бути речовими доказами, зокрема здобутими внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи його предметом. Наявність постанов про визнання майна речовими доказами не може бути єдиною підставою для його арешту.

Вказали, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права ОСОБА_5 , як обмеження його права власності на майно корпоративні права українського підприємства, оскільки через вже накладені ухвалами слідчих суддів арешти на все рухоме та нерухоме майно підприємства в інших кримінальних провадженнях здійснення ним нормальної підприємницької діяльності фактично заблоковано.

Відтак, на думку адвоката, на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна.

В судовому засіданні представники підтримали клопотання в повному обсязі, просили його задовольнити з підстав, у ньому наведених.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що арешт на вказане майно накладено обґрунтовано та в подальшому у його застосуванні потреба не відпала. Водночас, зазначив, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває. Також підтвердив, що ОСОБА_5 про підозру на даний час не повідомлено, майно зберігає значення речового злочину.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та скасування арешту майна з огляду на таке.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.03.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 20.04.2022, накладено арешт в тому числі на корпоративні права ТОВ «Юпітер 9 АГРОСЕРВІС» (, Сумська область, м. Суми, вулиця Курська, буд. 147, четвертий поверх, офіс 6) у вигляді 10% статутного капіталу на суму 2 806 293,66 грн., які належать ОСОБА_5 , з метою збереження речового доказу, здобуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, може бути його предметом.

З мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що арешт на зазначене майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000480.

Так, статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проте на даний час об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказане в клопотанні майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі бути предметом, чи об`єктом кримінально протиправних дій, отриманим внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України, з наданих матеріалів не вбачається.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Водночас, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також недоведеність факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, оскільки вищевказані обставини в своїй сукупності викликають сумніви в розумності і співрозмірності подальшого обмеження права власності з завданнями кримінального провадження, враховуючи, зокрема, і наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, слідчим суддею також взято до уваги і те, що кримінальне провадження №0000480 було розпочато ще 20.04.2022, а отже, у органу досудового розслідування було достатньо часу для збирання доказів в обґрунтування своїх доводів та надання їх суду.

Також судом взято до уваги, що за рік тривалості досудового розслідування жодній особі із засновників та посадових осіб ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» у даному кримінальному провадженні чи інших кримінальних провадженнях за такими ж фактами не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні має статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт. ОСОБА_5 згідно наданих представниками даних, на законних підставах проживає, працює на території України, набув у власність право на частку в статуті підприємства до початку російської агресії у 2022 році, надає допомогу ЗСУ. Отже, в суді спростовано висновок, що вказане майно набуте внаслідок вчинення злочину, можу бути використане як речовий доказ.

Відтак, на переконання слідчого судді, подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не виправдовують завдання кримінального провадження та співмірності втручання у в право власності особи. З урахуванням висновків та встановлених обставин частка в статутному капіталі не може бути під арештом також з метою конфісувйї майна.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що такий обмежувальний захід як арешт майна, який застосовано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.03.2023 в рамках кримінального провадження № 0000480, на корпоративні права ТОВ «Юпітер 9 АГРОСЕРВІС» (, Сумська область, м. Суми, вулиця Курська, буд. 147, четвертий поверх, офіс 6) у вигляді 10% статутного капіталу на суму 2 806 293,66 грн., які належать ОСОБА_5 , підлягає скасуванню, оскільки у застосуванні такого заходу відпала потреба.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.03.2023 року у справі №761/9299/23 (провадження № 1-кс/761/6286/2023), на корпоративні права ТОВ «Юпітер 9 АГРОСЕРВІС» (, Сумська область, м. Суми, вулиця Курська, буд. 147, четвертий поверх, офіс 6) у вигляді 10 (десять)% статутного капіталу товариства на суму 2 806 293,66 грн., які належать ОСОБА_5

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1