Справа № 627/418/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2023смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000091 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове Грякове Чутівського району Полтавської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5, ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

23.08.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на території України, а саме с. Міські Млини Зіньківського району Полтавської області, переслідуючи мету отримання права керування транспортними засобами відповідної категорії, тобто спрямовану на отримання національного посвідчення водія в Україні та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язків, що покладаються на осіб, які виявили бажання отримати вказане посвідчення, що закріплені у Положенні про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 р. №340, звернувся до невстановленої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з метою сприяння підробленню офіційного документу - національного посвідчення водія України, виданого на власне ім`я, шляхом виготовлення підробленого документу, наявність якого надавала б останньому право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, ОСОБА_6 в денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи в порушення вимог Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340, з прямим умислом, направленим на отримання національного посвідчення водія України та бажаючи у зв`язку з цим звільнитись від обов`язків, що покладаються на осіб, які виявили бажання отримати вказане посвідчення, надав невстановленій особі свої повні анкетні дані, фотокартки, також грошові кошти в сумі 9000 грн., чим сприяв вчиненню кримінального правопорушення.

Після цього, невстановлена особа, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, виконала раніше оговорені між ним та ОСОБА_4 дії, та виготовила підроблене національне посвідчення водія України серії НОМЕР_1 видане 27.08.2022 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого повернув його власнику, а останній залишив при собі з метою подальшого використання вже підробленого документу.

Також встановлено, що 20.04.2023 року, близько 10:20 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на блокпосту, що знаходиться за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Качалівка, будучи зупиненим працівником РПП СПД № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, для перевірки документів, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія на його ім`я є підробленим, маючи умисел, направлений на використання, шляхом пред`явлення, завідомо підробленого документу, з метою уникнення адміністративної відповідальності, пред`явив працівникові СПД №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області посвідчення водія України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, відповідно до висновку експерта судової технічної експертизи документів № 17865/18275 від 09.05.2023, не відповідає вимогам, які пред`являються до бланків аналогічних документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме:

- пособництво до підроблення офіційного документа, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, яка має право видавати такі документи, і який надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його особою;

- використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до проступків; особу обвинуваченого, який є безробітнім, не одруженим, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра КНП «Чутівська центральна лікарня» не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, який свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро каявся, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі цивільний позов та витрати на залучення експерта відсутні.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 , ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання за цим законом:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 1 (один) рік.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 встановитинаступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 міру запобіжного заходу не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 27.08.2022 ТСЦ на ім`я ОСОБА_5 , що згідно квитанції №22 знаходиться в камері зберігання речових доказів СПД №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1