Справа № 461/6118/23
Провадження №1-кс/461/4143/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

30.07.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Перемишляни Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо переміщеної особи, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , а також за місцем праці: АДРЕСА_3 , з повною середньою освітою, інструктора відділення рекрутингу та комплектування четвертого відділу (ВОС-929112А) ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «штаб-сержант», військовозобов`язаного, одруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 21.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, -

в с т а н о в и в :

30.07.2023 старший слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим виконувачем обов`язків заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, та утримувати у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», з альтернативою визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання обґрунтовує тим, щослідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 21.07.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 14.03.2022 №75, прапорщика ОСОБА_6 призначено на посаду інструктора відділення рекрутингу та комплектування четвертого відділу (ВОС-929112А) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 14.03.2022 №76, інструктор відділення рекрутингу та комплектування четвертого відділу прапорщик ОСОБА_6 прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за вказаною посадою.

На підставі функціональних обов`язків інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , затверджених 29.10.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , інструктор ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , серед іншого, відповідає за неухильне дотримання вимог чинного законодавства кандидатами на військову службу за контрактом на території відповідальності, відбір кандидатів на військову службу за контрактом рядового та сержантського складу, всебічне та якісне вивчення та відбір призовників на військову службу за контрактом, ведення плануючої та звітної документації відділу, своєчасність та якість відпрацювання плануючої та звітної документації відділення, контроль під час проведення заходів відбору (вивчення) потенційних кандидатів

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, яка ратифікована Верховною Радою України 18.10.2006 та набрала чинності для України 01.01.2010, кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання злочинами наступних дій, якщо вони вчинені умисно:

-обіцянка, пропозиція або надання державній посадовій особі чи будь-якій іншій особі, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги, щоб ця посадова особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації чи державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги для ініціатора таких дій чи будь-якої іншої особи;

-вимагання або прийняття державною посадовою особою чи будь-якою іншою особою, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги для самої себе чи для іншої особи, щоб ця особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації або державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України інструктор відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В свою чергу ОСОБА_6 , незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, перебуваючи на посаді інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , користуючись набутими соціальними та професійними зв`язками за час роботи у вказаному відділі, діючи як приватна особа, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного протиправного збагачення за чужий рахунок, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та точний час, але не пізніше 21.07.2023, став вимагати у військовозобов`язаного ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2000 доларів США для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 з метою видачі ОСОБА_8 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, який втратив свій військовий квиток.

Відповідно до п. 1 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 №610 (далі - Порядок), тимчасове посвідчення військовозобов`язаного є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу, та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Згідно п. 2 Порядку, бланки тимчасових посвідчень виготовляються самостійно районними (міськими) військовими комісаріатами, відповідними органами Служби безпеки України, підрозділами Служби зовнішньої розвідки України.

Підпис військового комісара районного (міського) військового комісаріату, керівника відповідного органу Служби безпеки України, підрозділу Служби зовнішньої розвідки України засвідчується відповідною гербовою мастиковою печаткою.

Тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які втратили військові квитки (до їх отримання) (п. 3 вказаного Порядку).

Видача і знищення тимчасових посвідчень проводяться у порядку, встановленому для військових квитків, що визначається Міністерством оборони України, Службою безпеки України та Службою зовнішньої розвідки України відповідно. Реєстрація тимчасового посвідчення здійснюється у діловодстві за книгами обліку вихідних документів (п. 6 Порядку).

Так, 20.07.2023, приблизно о 15 год 00 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу приміщення Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, що розташовано за адресою: м. Перемишляни, вул. Богуна, 2а Пустомитівського району Львівської області, під час спілкування з військовозобов`язаним ОСОБА_8 з приводу відновлення втраченого ним військового квитка, за вплив на прийняття рішення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 рішення про видачу ОСОБА_8 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного без проходження військово-лікарської комісії, поставив йому вимогу про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2000 доларів США.

ОСОБА_8 , будучи поставленим у такі умови, усвідомлюючи, що у разі непогодження на висунуті ОСОБА_6 протиправні умови щодо необхідності передачі неправомірної вигоди, він не зможе повною мірою реалізувати свої законні права та інтереси щодо отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та не бажаючи у зв`язку з цим настання для себе негативних наслідків, був змушений погодитися на такі умови. Однак, розуміючи незаконність зазначених умов та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 21.07.2023 звернувся із заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_6

29.07.2023, приблизно о 09 год 20 хв, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій і бажаючи їх настання, знаходячись у власному автомобілі марки «Hyundaі Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , що стояв на узбіччі дороги поблизу будинку №62 на вулиці Галицькій в м. Перемишляни Пустомитівського району Львівської області, діючи як приватна особа, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного незаконного збагачення за чужий рахунок, умисно одержав для себе від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 29.07.2023 - 73 120 грн.) за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 з метою видачі ОСОБА_8 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

29.07.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, яке відповідно примітки до ст.45 КК України відноситься до категорії тяжких корупційних злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 від 21.07.2023 про вчинення неправомірних дій відносно нього службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 21.07.2023; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів та ідентифікаційних засобів від 29.07.2023; протоколом обшуку від 29.07.2023, проведеного у автомобілі марки Hyundaі Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено предмет неправомірної вигоди, а саме імітаційні засоби у вигляді грошових купюр в загальній кількості 1 900 доларів США та грошові кошти в загальній кількості 100 доларів США; речовими доказами - заздалегідь ідентифікованими імітаційними засобами у вигляді грошових купюр в загальній кількості 1 000 доларів США та грошовими коштами в загальній кількості 100 доларів США;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польші»).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на його процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання;

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, враховуючи те, що у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_6 загрожує покарання лише у виді позбавлення волі, а соціальні зв`язки ОСОБА_6 не перешкоджають йому переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а матеріальний стан підозрюваного дає йому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі - за кордоном, а також можливість підробити документи з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину, а також враховуючи те, що вказаний тяжкий корупційний злочин вчинений з використанням свого становища, на даний час органом досудового розслідування ще не допитано усіх свідків та не вилучено усіх документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, на ОСОБА_8 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , а також інших учасників кримінального провадження; знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім цього, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінально-каране діяння з ознаками корупції безпосередньо у зв`язку із займаною посадою, з корисливих мотивів, наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжити вчиняти аналогічні корупційні кримінальні правопорушення.

Згідно ст. 183 КПК України, заборон для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий просить також визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_6 , достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_6 вважає, що застава у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити належне виконання останньою покладених на нього обов`язків.

Беручи до уваги вищевикладене, просить клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказали, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважають, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначив, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зокрема, ризик переховування в органу досудового розслідування, суду, спростовує тим, що ОСОБА_6 є військовозобов`язаним, а тому не має можливості перетнути кордон України. Щодо ризику знищити , сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, захисник повідомив, що неправомірна вигода вже була вилучена. Також зазначив, що неефективне здійснення досудового розслідування та неспроможність сторони обвинувачення відшукати речі та документи, які на їх переконання, мають значення для кримінального провадження, не може бути підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу. Прокурором та слідчим не доведено, що підозрюваний здійснював спроби знищення будь-яких речей чи документів. З приводу можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків, повідомив, що свідок ОСОБА_8 вже допитаний після фактичного затримання ОСОБА_6 . Тому, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, Просив слідчого суддю врахувати позитивну характеристику підозрюваного та незадовільний стан здоров`я, оскільки останній має гіпертонію, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи медичні документи ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку захисника, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

29.07.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_8 від 21.07.2023 про вчинення неправомірних дій відносно нього службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 ; рапортом оперуповноваженого УСР у Львівській області ДСР НП України ОСОБА_10 від 21.07.2023; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 21.07.2023 та від 29.07.2023; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів та ідентифікаційних засобів від 29.07.2023; протоколом обшуку від 29.07.2023, проведеного у автомобілі марки Hyundaі Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено предмет неправомірної вигоди, а саме імітаційні засоби у вигляді грошових купюр в загальній кількості 1 900 доларів США та грошові кошти в загальній кількості 100 доларів США; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.07.2023; постановою про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 29.07.2023.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

На думку слідчого судді, наявні підстави вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , а також інших учасників кримінального провадженняшляхом їх переконання чи залякування і схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_6 .

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно нього.

Наявність ризику знищити або сховати речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, а тому, ОСОБА_6 може знищити чи спотворити такі речі та документи, а також підробити документи з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Також встановлено, що існує ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінально-каране діяння з ознаками корупції безпосередньо у зв`язку із займаною посадою, з корисливих мотивів, тому, наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжити вчиняти аналогічні корупційні кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; знищити або сховати речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

При вирішенні клопотання слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , якому станом на день вирішення клопотання виповнилося 51 рік, з повною середньою освітою, одружений, є внутрішньо переміщеною особою, інструктор відділення рекрутингу та комплектування четвертого відділу (ВОС-929112А) ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «штаб-сержант», раніше не судимий, його стан здоров`я дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, яке належать до тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти наявним ризикам. Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_6 одружений, раніше не судимий, є внутрішньо переміщеною особою, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Щодо можливості визначення розміру застави.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, як приклад рішення від 22.05.2018 року у справі «Гафа проти Мальти», ЄСПЛ зазначає, що оскільки питання, яке розглядається, тобто питання тримання особи під вартою, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення.

На переконання слідчого судді, розмір застави, про який слідчий та прокурор просять у клопотанні, є занадто непомірним для підозрюваного, та підлягає зменшенню з огляду на те, що органом досудового розслідування визначений розмір застави в розмірі 214 720 грн. жодними доказами, що стосуються наявності таких коштів в підозрюваного ОСОБА_6 чи його родичів не обґрунтований.

Слідчим суддею беруться до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а саме те, що такий має заробітну плату близько 24 300,00 грн. на місяць, проживає з жінкою, яка працює швеєю, та вважає, що необхідно визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 11.05 год. 26.09.2023, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200

/сто тридцять чотири тисячі двісті/ гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду №UA0000757, банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.09.2023:

1)прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

2)не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_8 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 ;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого ОСОБА_4 , контроль за виконанням ухвали на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1