УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000368, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000368, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000368, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, організували на території міста Києва діяльність із незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, під час реалізації кримінального провадження, після проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, в тому числі й оперативних закупок, органом досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, працівниками поліції виявлено та вилучено:

- зіп пакет з речовиною рослинного походження коричневого кольору;

- зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- зв`язку ключів та ключі від квартири;

- банківську картку банку «Монобанк» № НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 ;

- грошові кошти у сумі 1 654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок;

- мобільний телефон марки «Redmi», чорного-червоного кольору, модель М1810F6LG;

- мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору у захисному чохлі, ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з сім карткою НОМЕР_5 .

10.05.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вилучених у ОСОБА_5 речей, речовин та предметів.

Виходячи з вищевикладеного на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на зазначене майно, яке було вилучене під час проведення затримання, з метою подальшого його збереження та не допущення його знищенню, так як воно має суттєве значення по кримінальному провадженню та визнано речовими доказами.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 частково заперечували проти клопотання слідчого про арешт майна.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, Шевченківським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.05.2023, під час затримання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у нього виявлено та вилучено майно, зокрема:

- зіп пакет з речовиною рослинного походження коричневого кольору;

- зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- зв`язку ключів та ключі від квартири;

- банківську картку банку «Монобанк» № НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 ;

- грошові кошти у сумі 1654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок;

- мобільний телефон марки «Redmi», чорного-червоного кольору;

- мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору у захисному чохлі.

10.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речового доказу, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 від 10.05.2023 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить слідчий.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 10.05.2023, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту майна на зв`язку ключів та ключі від квартири, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , оскільки слідчим не доведено, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та має ознаки речових доказів, визначених у ст. 98 КПК України.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000368, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 09.05.2023 майно, а саме на:

- зіп пакет з речовиною рослинного походження коричневого кольору;

- зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- банківську картку банку «Монобанк» № НОМЕР_1 ;

- грошові кошти у сумі 1654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок;

- мобільний телефон марки «Redmi», чорного-червоного кольору, модель М1810F6LG;

- мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору у захисному чохлі, ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з сім карткою НОМЕР_5 .

У задоволенні іншої частини вимог, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1