Справа № 128/2492/23
УХВАЛА

Іменем України

05 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника державної установи Стрижавська виправна колонія №81 ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 до засудження не працюючого, засудженого 17 лютого 2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.1 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 засуджений 17 лютого 2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.1 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України ОСОБА_6 , оскільки він раніше 4 рази притягався до кримінальної відповідальності, належних позитивних висновків для себе не зробив, за період відбування покарання 6 разів притягався до дисциплінарної відповідальності, останнє дисциплінарне стягнення непогашене в законному порядку, вважає, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення під час відбування покарання.

Представник державної установи Стрижавська виправна колонія №81 ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України ОСОБА_6 , оскільки він раніше 4 рази притягався до кримінальної відповідальності, належних позитивних висновків для себе не зробив, за період відбування покарання 6 разів притягався до дисциплінарної відповідальності, останнє дисциплінарне стягнення непогашене в законному порядку, вважає, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення під час відбування покарання.

Захисник засудженого ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком від 17 лютого 2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Засуджений ОСОБА_6 просив задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком від 17 лютого 2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_6 раніше судимий:

- 20 листопада 2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 186 ч.2, 104, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

- 31 травня 2010 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 24 липня 2015 по закінченні строку;

- 06 грудня 2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 185 ч.3, 69 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 03.08.2018 по закінченні строку;

- 07 травня 2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі.

У даній справі засуджений 17 лютого 2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.1 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку 19 лютого 2019 року, кінець строку 19 лютого 2024 року.

Відповідно до характеристики ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19 лютого 2019 року.

Під час утримання з 23 лютого 2019 року в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз, заохочення не застосовувались.

Під час утримання з 19 червня 2020 року в державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)», характеризувався наступним чином, до дисциплінарної відповідальності притягувався 4 рази, один раз заохочувався у встановленому законом порядку.

В державну установу «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» прибув 09 квітня 2022 року.

За час відбування покарання в установі характеризується наступним чином: до дисциплінарної відповідальності притягувався один раз, дане стягнення не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. Два рази заохочувався у встановленому законом порядку.

На виробництві установи працевлаштований в бригаді №2 А, деревообробного цеху, в якості підсобного робітника. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати в чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Роботи із благоустрою установи виконує, проте не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, залучений до участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України, не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.

Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє корисної активності в організації їх роботи. Участі в культурно - масових заходах, які проводяться в установі не приймає.

Підтримує соціально корисні зв`язки з батьком, надано 1 короткострокове побачення, отримано 6 посилок, та 8 передач.

Згідно вироку суду вину не визнав. Згідно вироку суду значиться позов за судово-товарознавчі експертизи 170 грн. Виконавчих документів до установи не надходило.

Застосуванню ст.101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації), за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 19 жовтня 2020 року, комісією установи відмовлено як особі яка не стає на шлях виправлення.

Застосуванню ст. 82 КК України, (заміна не відбутої частини покарання більш м`яким), за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 19 серпня 2021 року, комісією установи відмовлено як особі яка не стає на шлях виправлення.

Застосуванню ст. 81 КК України, (умовно - достроковому звільненню), за формальними ознаками підлягає по відбуттю 2/3 частини строку покарання 19 червня 2022 року, комісією установи відмовлено як особі яка не довела свого виправлення.

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Згідно підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту засуджений ОСОБА_6 , має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 , раніше 4 рази притягався до кримінальної відповідальності, 1 раз звільнявся з іспитовим строком та належних позитивних висновків для себе не зробив, за період відбування покарання 6 разів притягався до дисциплінарної відповідальності, останнє дисциплінарне стягнення непогашене в законному порядку, тому адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_6 , не досяг ступеня виправлення відповідно ст. 81 КК України, а саме не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що є необхідною умовою ресоціалізації засудженого/та повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві, тому недоцільно застосовувати до нього ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Відповідно до вимог ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як витікає зі змісту вказаної статті кримінального закону, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у кожному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.

Суд виходить з того, що згідно положень закону, умовно-дострокове звільнення засудженого можливе за обов`язкової і одночасної наявності для цього підстав і умов саме в їх сукупності, в тому числі - не тільки щодо фактичного відбуття засудженим встановленої законом частини призначеного судом покарання, а й виправлення засудженого.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що всі вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого, стійке становлення його на шлях виправлення, усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяли вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок в дисципліні праці і поведінці, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 на даний час не довів свого виправлення, а також факту недоцільності подальшого виконання призначеного покарання внаслідок досягнення цілей покарання в процесі його відбування, а тому, до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що дане клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим - з дня отримання копії повної ухвали суду.

Копію ухвали, негайно, після її проголошення направити засудженому та начальнику Стрижавська виправна колонія №81. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя - ОСОБА_1