У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000056 від 09.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

також за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000056 від 09.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Захисник ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку ч. 4 ст. 309 КК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що 14.03.2023 ОСОБА_3 добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії, про що свідчить медична довідка Жмеринської районної центральної лікарні № 369 від 24.03.2023.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав, обоє просили закрити кримінальне провадження.

Прокурор погодився з клопотанням, посилаючись на правові позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №357/11205/19, постанова від 29.11.2021.

Розглянувши питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання з таких підстав.

Положеннями ч. 4 ст. 309 КК України визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті. Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії. При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Для правильного застосування цієї норми права необхідно керуватися й положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР (далі-Закон), які містить дефініції таких понять: добровільне лікування лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин; особа, хвора на наркоманію, особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія»; медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія».

У цьому кримінальному провадженні для правильного застосування положень ч. 4 ст. 309 КК України належить встановити чи страждав ОСОБА_3 на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обвинуваченому було встановлено діагноз «наркоманія».

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що захисник в інтересах обвинуваченого подав клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, як такого, що добровільно пройшов курс лікування від наркотичної залежності в період з 14.03.2023, на підтвердження чого долучив довідку від Жмеринської районної центральної лікарні № 369 від 24.03.2023. З довідки вбачається, що обвинувачений лікувався у вищевказаному медичному закладі амбулаторно з 14.03.2023. Разом з тим, обвинуваченим та його захисником не надано доказів того, що ОСОБА_3 страждав на захворювання з діагнозом «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338.

Така позиція суду відповідає позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка висвітлена у постанова від 29.11.2021 по справі №357/11205/19.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ст. 284, ст. 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ