Справа № № 585/1931/23
Номер провадження 1-кп/585/348/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

15 серпня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується, у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. 126-1, ч.3 ст.369 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Роменського міськрайонного суду перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000130 від 20.04.2023 року та № 0000223 від 04.04.2023 року, відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. 126-1, ч.3 ст.369 КК України.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 діб. Клопотання мотивував тим, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 неможливе, оскільки існують ризики, передбачені п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зникли та не зменшилися.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання та просив обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора, суд дійшов до такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 29.04.2023 року відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25.06.2023 року.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2023 року обвинуваченій ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 30 діб до 19 липня 2023 року, або внесення застави.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 червня 2023 року обвинуваченій ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 серпня 2023 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так,відповідно до ст.ст.177,178КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого(його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину(наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади),поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань(способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно ст. 199 КПК України, при вирішенні питання про можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, суд вважає, що на цій стадії розгляду кримінального провадження ризики значно зменшились. Так, обвинувачення за ст. 126-1 КК України не передбачає тримання ОСОБА_4 під вартою, а за ч.3 ст. 369 КК України обвинувачена допитана, докази досліджені та потерпілі відсутні, свідок ОСОБА_7 будучи працівником поліції повторно не з`явився в судове засідання. Крім того, за повідомлення прокурора внесено відомості до ЄРДР за ст. 370 КК України, що вимагає значного часу для перевірки цих відомостей, у зв`язку з чим ОСОБА_4 необґрунтовано довго може утримуватись під вартою, що є порушенням її права на своєчасний розгляд кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою.

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою буде суперечити п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Суд зауважує, що тяжкість висунутих обвинувачень, ризик ухилення від суду, можливість продовження злочинної діяльності були підставами для винесення ухвали про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Надалі, продовжуючи строк тримання під вартою, суд наводив підстави у своєму рішенні, посилався на належність раніше обраного запобіжного заходу. Проте згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для подальшого тримання під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та продовження злочинної діяльності, з урахуванням практики ЄСПЛ, перестає бути підставою для позбавлення свободи, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, значно зменшились.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх для висновку щодо необхідності продовження обвинуваченій запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, як і не доведено неможливість застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, її особу, суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши обвинуваченій ОСОБА_4 цілодобово залишати місце свого проживання, та носити електронний засіб контролю.

Відповідно ч. ч. 1 і 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст.194 КПК якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, якщо прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК та ч.6 ст. 181 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись статтями ст.ст. 177, 181, 182 194, 199, 202, 331, 350, 371, 372 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника задовольнити.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

2) заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

3) носити електронний засіб контролю;

Ухвала в частині звільнення ОСОБА_4 з під варти виконується негайно.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала діє протягом двох місяців з моменту її винесення до 15 жовтня 2023 року.

Копію ухвали для виконання надіслати Роменському ВП ГУНП в Сумській області та Сумському СІЗО.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Роменської окружної прокуратури та Роменське ВП ГУНП в Сумській області.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Роменському ВП ГУНП у Сумській області за місцем проживання обвинуваченої.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ