Справа № 727/3122/23
Провадження № 1-кп/727/261/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000887 від 10.03.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Частиною 2 статті 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і такі, що зумовлені необхідністю запобіганням спробам - переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та передбаченого у разі засудження суворого покарання; незаконно впливати на потерпілих, свідків та запобіганню перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Стверджує, що необхідно враховувати наступні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, які на даний час доводять причетність ОСОБА_5 до даного злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Таким чином вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, такі як переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Сам обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою, посилаючись на необґрунтованість клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.03.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого було встановлено до 19.05.2023 року. У вказаній ухвалі суду зазначено обставини, які стали підставами для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що станом на даний час провадження по справі знаходиться на стадії судового розгляду по суті, при цьому, суд вважає, що обставини, за якими судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді взяття під варту, не відпали, інших суттєвих обставин, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

При цьому, суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

За змістом п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06. 1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При цьому, на думку суду, такі ризики як продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконний вплив на свідків та переховування від суду цілком доведені, а також, з урахуванням особи обвинуваченого, в своїй сукупності свідчать про очевидну недостатність застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого виду запобіжного заходу.

Інших суттєвих обставин, які б давали підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлені.

Таким чином, з врахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, виникає необхідність у обранні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти зазначеним ризикам.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою строком 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.177, 178, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, -

постановив:

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, обчислюючи строк з 03.05.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та негайно після її проголошення направити начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецько-го апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1