Справа № 195/441/22
Провадження № 1-і/333/31/23
УХВАЛА

31 січня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду №49/0/9-22 від 14.09.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області змінено та визначено за Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

30.01.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Радивонівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий (востаннє - 17.01.2022 року Мелітопольський міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 до 4 років позбавлення волі, строк відбування обчислювати з 12.01.2022 року.

Клопотання прокурора обґрунтоване таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 листопада 2021 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи з корисливими намірами, з умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 117 по вул. Монастирській в м. Мелітополь Запорізької області, повторно, відкрито викрав, шляхом ривку, жіночу сумку, в якій знаходились: мобільний телефон марки «Samsung M 315 F», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 7000 гривень 00 копійок, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» та картою пам`яті, об`ємом 2 Гб, вартістю 100 гривень 00 копійок; зарядний пристрій для телефону «Samsung» в корпусі білого кольору; гаманець зі шкіри червоного кольору, вартістю 650 гривень 00 копійок, з грошовими коштами в сумі 1500 гривень 00 копійок; окуляри у футлярі, вартістю 450 гривень 00 копійок; usb-флешка, об`ємом 16 Гб, вартістю 300 гривень 00 копійок; ключі від вхідних дверей в будинок, від воріт та кабінету у школі; чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень 00 копійок.

Таким чином, орган досудового розслідування обвинувачує ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно).

31.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а 12.01.2022 року ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання піл вартою.

Вина обвинуваченого, на думку прокурора, підтверджується зібраними на стадії досудового розслідування доказами, і на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування даного запобіжного заходу та його продовження, а саме: переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень.

На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є продовження строку дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримала своє клопотання та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що ОСОБА_4 на цей час фактично відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначене 17.01.2022 року вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, строк якого обчислюється з 12.01.2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 від послуг захисника за призначенням відмовився та заперечував проти задоволення клопотання прокурора, враховуючи, що він і так фактично відбуває покарання та знаходиться під вартою.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши доводи прокурора, думки обвинуваченого та його захисника, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Згідно вимог ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, в якому потерпілою є ОСОБА_6 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2021 року за № 0001947, правова кваліфікація кримінашльного правопорушення - ч. 2 ст. 186 КК України.

31.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

12.01.2022 року ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання піл вартою.

Після завершення досудового розслідування обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 надійшов до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. У подальшому, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжувався суддями Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, Томаковським районним судом Дніпропетровської області та Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2022 року строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою був продовжений по 05.02.2023 року (включно).

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування свого клопотання, на думку суду, довів наявність фактів, зміст яких переконав суд у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, вказане у клопотанні прокурора.

При вирішенні питання про продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою ОСОБА_4 , суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше судимий, востаннє - 17.01.2022 року до 4 років позбавлення волі, строк відбування покарання обчислюється з 12.01.2022 року, до затримання мав постійне місце мешкання та проживання), його майновий стан (офіційно не працював), наявність соціальних зв`язків (має батьків та інших родичів, які перебувають у тимчасово окупованому м. Мелітополі).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

ОСОБА_7 до затримання постійно проживав та був зареєстрований у м. Мелітополі, Запорізької області, який на цей час знаходиться на тимчасово окупованій території, його батьки також проживають на вказаній території і близьких родичів та знайомих, які проживають на території, підконтрольній Україні, обвинувачений не має. На цей час, незважаючи на введення в Україні воєнного стану, обмеження у виїзді чоловіків за кордон, суд вважає, що в даному випадку зберігається ризик переховування ОСОБА_7 від суду.

Крім того, на думку суду зберігається і ризик вчинення кримінального правопорушення, так як обвинувачений до його затримання офіційно не працював, і на цей час не має постійного джерела доходу.

Отже, при аналізі пояснень учасників судового засідання, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, факти, встановлені у судовому засіданні, особистість обвинуваченого, вважаю, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду та можливість вчинення кримінального правопорушення. Інші ризики вважаю, що не були доведені прокурором під час судового засідання.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Зогландт проти Недерландів» важливо брати до уваги та належно оцінювати особливості справи, про яку йдеться. І продовження під вартою можливе лише за наявності істинного суспільного інтересу, який враховує той факт, що обвинувачений ще не визнаний винним, та переважає правило про повагу на свободу обвинуваченого.

Суд враховує, що у даному кримінальному провадженню мається суспільний інтерес, водночас, строк тримання під вартою обвинуваченого, на думку суду, вже знаходиться поза межами розумного строку та суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки порушує принцип поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що вказані вище ризики відносно останнього дійсно продовжують існувати, але вони зменшилися до того рівня, коли можливо застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у даному випадку - особисте зобов`язання.

Суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, ґрунтується на презумпції, що з перебігом судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Зменшення встановлених ризиків судом вбачається із сукупності певних обставин: обвинувачений ОСОБА_4 знаходиться під вартою більше року без ухвалення жодного остаточного судового рішення у кримінальному провадженні; починаючи з лютого 2022 року судові засіданні по даному кримінальному провадженню відбувалися лише для розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 ; за цей час жодних дій, які б перешкоджали кримінальному провадженню з боку ОСОБА_4 встановлено не було.

Також, суд враховує, що на даний час відсутня найближча можливість продовжувати судовий розгляд у повному обсязі по даному кримінальному провадженню, враховуючи відсутність матеріалів кримінального провадження для подальшого судового розгляду та відсутність звернення сторони обвинувачення з клопотанням про відновлення матеріалів даного кримінального провадження.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинах та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказані злочини, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором у даному випадку у судовому засіданні відносно ОСОБА_4 не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів (крім тримання під вартою) не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження, тобто не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі (у даному випадку особистого зобов`язання), останній не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, на думку суду, клопотання прокурора не підлягає задоволенню. Суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з обов`язками, передбаченими ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою; повідомляти суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. ст. 7-9, 176, 177, 180, 183, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою;

2) повідомляти суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому.

Копію ухвали направити до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Повний текст ухвали складено 02.02.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1