Справа № 646/737/23
№ провадження 1-кс/646/875/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001021 від 15.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

09.06.2023 до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001021 від 15.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме: авто KIASORENTO 2359, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001021 від 15.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 15.11.2022 року до ВП № 1 ХРУП № 1 надійшли матеріали з Управління СБ України щодо протиправної діяльності посадових осіб АТ "Харківгаз", , м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, які добровільно зайняли посади пов`язані з адміністративно-господарськими функціями у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території державі агресора.

В ході досудового розслідування, 30.05.2023 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 належним чином було повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Виселок Дворічанського району Харківської області, громадянина України,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, з який передбачено покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна., відповідно до ст. 12 КК України є злочином нетяжким.

Встановлено, що 22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації РФ звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, котре було задоволено 24 лютого 2022 року приблизно о 05:00 год. Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати спеціальну військову операцію в Україні.В подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Крім того, 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом Президента Російської Федерації ОСОБА_6 , Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ та Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації.

Так, одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна передбачалося здійснення вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів ЗС РФ, у тому числі спеціального призначення, на територію держави Україна для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового впливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України (далі ЗС України), Державної прикордонної служби України (далі ДПС України), підрозділів Національної гвардії України (далі НГ України) для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна з метою недопущення пересування військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії ЗС РФ; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено.

Законом України від 22.05.2022 № 2265-ІХ «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії російської федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» російська федерація визнана державою-терористом (державою-агресором).

Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24.02.2022, у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживав на території тимчасово окупованого м. Куп`янська Харківської області, будучі співробітником Куп`янської дільниці Куп`янського територіального підрозділу АТ «Харківгаз», перебуваючи на посаді старшого майстра вказаного акціонерного товариства, у період часу з початку липня 2022 року по серпень 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, виник злочинний умисел, направлений на співпрацю з окупаційною адміністрацією держави-агресора шляхом провадження господарської діяльності, у взаємодії з незаконними органами влади, створеними нею на тимчасово окупованій території.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , налагодив відносини з окупаційною владою, котра протягом липня та серпня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, незаконно створила «Государственное предприятие «Купянский участок газоснабжения ТП АО Харьковгаз», повідомив, що має спеціальні технічні знання, навички у сфері газопостачання, після чого влаштувався на роботу до вказаного підприємства. Діяльність ОСОБА_5 полягала у сприянню здійсненні ведення господарської діяльності з налагодження незаконного транспортування газу до тимчасово окупованих населених пунктів у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, що полягає у вчиненні діяння спрямованого на провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Згідно наданого повідомлення у відповідь на доручення в порядку ст. 40 КПК України, згідно даних Єдиного державного реєстру МВС України, у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває авто KIA SORENTO 2359, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

З урахуванням викладеного, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою забезпечення відшкодування завданих збитків, у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі та просили клопотання задовольнити.

Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з такого.

Як встановлено у судовому засіданні СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001021 від 15.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Згідно наданого повідомлення у відповідь на доручення в порядку ст. 40 КПК України, згідно даних Єдиного державного реєстру МВС України, у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває авто KIA SORENTO 2359, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт зберегло або може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, відповідно до ст. 91 КПК України майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за №0001021 від 15.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного тимчасово вилученого майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на авто KIA SORENTO 2359, 2012 року випуску, білого кольору, номер двигуна № НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ,шляхом заборони відчуження, розпорядження, використання із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Виконання ухвали у порядку ст. 175 КПК України доручити СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1