Справа № 444/280/23
Провадження № 1-кп/444/126/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000365, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2023 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Жовква, Жовківського району, Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працює, освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2023 року: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 26.02.2020 року, орган, що видав 4628, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження №0000365, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 18 серпня 2022 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, викрав належні ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, що знаходились в гаманці у шафі, та мобільний телефон марки «Тесnо» моделі POP 2F (ВIF) вартістю 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) гривень, належний ОСОБА_7 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, а потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят) гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та надав суду пояснення, які повністю підтвердили обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що він приїхав до свого друга ОСОБА_7 , якого знає біля двох років, у с. Гребінці, Львівського району, Львівської області. Коли він зайшов до нього в будинок, то було видно, що він вже вживав спиртні напитки. Вони з ним почали випивати спиртне. Також в будинку була мати ОСОБА_7 . Після того, як вони вживали спиртні напої, ОСОБА_7 ліг спати, а його мати ОСОБА_6 пішла до сусідів, він взяв мобільний телефон та грошові кошти і пішов з будинку. Обвинувачений зазначив, що грошові кошти він витратив на власні потреби, а мобільний телефон здав в ломбард. Шкоду потерпілим він не відшкодував. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить суд суворо його не карати.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч. 2 ст. 394 КПК України.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустимими та належними.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення, доводи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тому кваліфікація таких дій за ч.4 ст.185 КК України є правильною.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує наступне.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Окрім того, суд враховує, що обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2023 року визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 361 КК України та призначено йому покарання: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Строк відбування покарання визначено рахувати з 27.01.2023 року.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив даний злочин до постановлення вироку Шевченківським районним судом м. Львова від 21 лютого 2023 року та набрання ним законної сили, ОСОБА_3 належить призначити покарання на підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2023 року більш суворим, призначеним за даним вироком.

Обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 27 січня 2023 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який надалі було продовжено. Відповідно до ст. 374 КПК України, у вироку суду зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, а тому суд дійшов до переконання, що обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою належить залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про процесуальні витрати необхідно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2023 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з 27.01.2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки «Тесnо» моделі POP 2F з серійними номерами імеу1: НОМЕР_3 та імеу 2: НОМЕР_4 - повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 2831 гривня 70 копійок (арк.спр. 51, 56).

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1