Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3059/22
номер провадження 1-кп/695/207/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000724 від 23.08.2022, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого;

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , в умовах дії на території України воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, який указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-1X продовжено на 90 діб, 23.08.2022 близько 17.00 год., перебуваючи по вулиці Гоголя поблизу будинку №33 у місті Золотоноша Черкаської області, зустрів раніше йому знайому ОСОБА_7 , яка є особою похилого віку. При цьому ОСОБА_6 , достеменно знаючи, що ОСОБА_7 є особою, яка досягла пенсійного віку, під приводом надання їй допомоги в перенесенні продуктів харчування до місця проживання останньої, взяв у неї з рук пакет з продуктами і направився до місця її проживання по АДРЕСА_3 , де зачекав поки остання відімкне будинок і шляхом вільного доступу увійшов до приміщення будинку. Перебуваючи в будинку ОСОБА_6 побачив на столі грошові кошти, які належать ОСОБА_7 , вирішив вчинити крадіжку вищевказаних грошей, після чого діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрито взяв зі столу грошові кошти, які належать ОСОБА_7 в сумі 600 грн. та направився до виходу з будинку. В цей час ОСОБА_6 був помічений потерпілою та незважаючи на це, не реагуючи на зауваження останньої, діючи відкрито, утримуючи викрадені гроші, покинув будинок потерпілої, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 3 від 14.09.2022, на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, з актуальною психотичною, галюцинаторно-маячною симптоматикою та аутоагресивною поведінкою у особи з межовою інтелектуальною дефіцитарністю та періодичним вживанням психоактивних речовин, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. Враховуючи наявні клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Прокурор у удовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 94 КК України.

Особа, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що допомагав потерпілій ОСОБА_7 донести додому сумку з продуктами і коли зайшов до неї в будинок, то дійсно взяв у останньої на столі грошові кошти в сумі 60 грн. в той час, коли вона не бачила. Після того як ОСОБА_6 вийшов з двору, ОСОБА_7 вибігла за ним та сказала повернути гроші, на що останній повідомив, що поверне наступного дня. Вину визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся.

Захисник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

Законний представник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 вважала за необхідне застосувати відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні 27.02.2023 пояснила, що ОСОБА_6 є її сусідом. 27.08.2022 потерпіла поверталася з магазину і ОСОБА_6 допоміг донести додому сумки з продуктами харчування. Коли зайшли до будинку, ОСОБА_6 взяв гроші у сумі 600 грн. і вибіг з будинку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що потерпіла є його матір`ю. 21.08.2022 близько 17.00 год. йому зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що ОСОБА_6 забіг до її будинку, взяв гроші в сумі 600 грн. та вибіг. Після чого потерпіла викликала працівників поліції.

Заслухавши думку прокурора, ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обґрунтованість клопотання підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 23.08.2022 з доданими до нього фототаблицями, з якого вбачається, що оглядом місця події є домоволодіння по АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_7 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.08.2022, згідно якого ОСОБА_6 23.08.2022 о 23.10 год. по АДРЕСА_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 210 від 23.08.2022, відповідно до якого ОСОБА_6 не перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- висновком судово-психіатричної експертизи від 16.09.2022 № 3, з якої вбачається, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, з актуальною психотичною, галюцинаторно-маячною симптоматикою та аутоагресивною поведінкою у особи з межовою інтелектуальною дефіцитарністю та періодичним вживанням психоактивних речовин, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. Враховуючи наявні клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.10.2022 з відеозаписом до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 в присутності понятих по АДРЕСА_3 показала, де саме перебували грошові кошти та яким чином ОСОБА_6 ними заволодів;

- постановою про визнання речових доказів від 24.08.2022, з якої вбачається, що диск DVD-R з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_6 визнаний речовим доказом;

- постановою про визнання речових доказів від 26.10.2022, з якої вбачається, що диск DVD-R з відеозаписом допиту потерпілої ОСОБА_7 визнаний речовим доказом;

- постановою про визнання речових доказів від 26.10.2022, з якої вбачається, що диск DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_7 визнаний речовим доказом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

За вимогами ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення у стані неосудності.

Згідно з ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно з ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.

За приписами ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 3, з якої вбачається, що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, з актуальною психотичною, галюцинаторно-маячною симптоматикою та аутоагресивною поведінкою у особи з межовою інтелектуальною дефіцитарністю та періодичним вживанням психоактивних речовин, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. Враховуючи наявні клінічні ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Таким чином, судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 перебував у стані неосудності у зв`язку із хронічним психічним захворюванням, внаслідок якого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння суспільно небезпечного діяння.

Станом на момент судового розгляду у суду відсутні підстави для визнання ОСОБА_6 таким, що одужав, або про те, що внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба у застосуванні примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, наявні достатні підстави для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, оскільки на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, він перебував у стані неосудності у зв`язку із хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та застосування щодо нього саме такого виду примусових заходів медичного характеру визначено висновком судово-психіатричної експертизи № 3 від 16.09.2022.

Одночасно з цим, судом враховуються роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абз. 2 п. 15 постанови Пленуму від 03.06.2005 року № 7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа.

Судові витрати на проведення експертиз слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 512,513 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» - до набрання ухвалою суду законної сили, залишити без змін.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі: три диски формату DVD-R з записами проведених слідчих дій, фіскальний чек, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику та законному представнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено і оголошено о 08.05 год. 26.04.2023.

Суддя: ОСОБА_1