Справа № 206/2494/23
Провадження № 1-кс/206/879/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 м.Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, яке надійшло від дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по матеріалам досудового розслідування №0000217, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2023 до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вище вказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що сектором дізнання ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 02.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 26.07.2023 до чергової частини ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівників поліції УПП, проте, що 26.07.2023 о 23.50 год. по вул. Олексіївській, в районі будинку 6 в м. Дніпро, був зупинений автотранспортний засіб марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у попільниці якого було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка схожі на наркотичну.

26.07.2023 в період часу з 01.05 год. по 01.43 год. слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Олексіївська, біля буд. 6, в ході якого проведено огляд автомобіля марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , за участю користувача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Під час огляду автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 надав для огляду та вилучення, з полиці панелі автомобіля (торпеди) паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який поміщений до спец пакету № WAR1203228. Також в ході огляду місця події було вилучено транспортний засіб марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , які поміщено до спец. пакету WAR0099886, та опечатано. Транспортний засіб поміщений на спеціальний майданчик за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22К.

Ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про накладення арешту повинно бути зазначено:

Підставою для арешту транспортного засобу згідно зі ст. 170 КПК України є те, що вказане майно є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, а саме незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Метою арешту відповідно до положень статті 170 КПК України є збереження вказаного транспортного засобу, як речового з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Вказаний транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України оскільки на ньому перевозилася вищевказана вилучена в ході огляду місця події речовина схожа на наркотичну і визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщений на спеціальний майданчик за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22К.

Оскільки транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення то існує ризик його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження або використання.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Отже, транспортний засіб марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом оскільки є матеріальним об`єктом, який може бути засобом вчинення кримінального правопорушення, та міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи вище викладене для підтвердження або спростування факту вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати наступне майно, а саме: транспортний засіб марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 .

Документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном:

ОСОБА_5 є користувачем транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 . Власником, відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_7 .

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Разом з тим, орган досудового розслідування звертає увагу суду на п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, відповідно до якого застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо дізнавач не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням. Оскільки в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, саме з метою виконання завдання кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. В разі не накладення арешту на вищевказане майно орган досудового розслідування буде позбавлений можливості виконати належним чином завдання кримінального провадження, провести необхідні по даному кримінальному провадженню експертизи, слідчі дії та речові докази по кримінальному провадженню, які мають суттєве значення для з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, можуть бути знищенні.

Отже, дізнавач вважала, що необхідно заборонити користуватися вказаним майном та обмежити право розпоряджатися ним та відчужувати його, так як не застосування заборони розпорядження, використання та відчуження вищезазначеного майна може привести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженню.

Ураховуючи вищевикладене, дізнавач просила задовольнити клопотання і винести ухвалу про накладення арешту у вигляді заборони на розпорядження, користування та відчуження майном, вилученим в ході проведення огляду місця події 26.07.2023, а саме: - транспортним засобом марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 ; - ключів від вищевказаного транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 ; - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 . Вказаний транспортний засіб передати на зберігання на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Дніпрі, що знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22К. Ключі від транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000217.

У судовому засіданні дізнавач підтримала дане клопотання та просила його задовольнити.

У судове засідання третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв.

У судовому засіданні були вивчені наступні докази: копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.07.2023; витяг; заява, копія протоколу огляду від 27.07.2023 з фото таблицею до нього, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія паспорта ОСОБА_5 , копія акту прийняття-передачі тимчасово затриманого (вилученого) транспортного засобу для зберігання, копія письмових пояснень ОСОБА_5 , копія постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.07.2023, копія постанови про призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 27.07.2023, копія постанови про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні від 27.072023 та інші матеріали провадження.

Оглянувши клопотання та матеріали подані до нього, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Дослідивши вищевказані докази у судовому засіданні, суд дійшов до висновку про те, що матеріали, надані дізнавачем вказують на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на зазначеному в клопотанні автомобілі перевозилася вищевказана речовина, схожа на наркотичну, яка вилучена в ході огляду місця події і визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, тому потреби розслідування виправдовують втручання у право власності на речі, та не застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дають змоги досягти дієвості цього кримінального провадження. Крім того, під час дослідження вищевказаних доказів, було встановлено, що обмеження права власності шляхом заборони власнику відчужувати та розпоряджатися рухомим майном, у даному випадку співмірно із завданням кримінального провадження.

У зв`язку із вищевикладеним та з урахуванням системного аналізу наведених норм Кримінального процесуального кодексу України є обґрунтовані законодавчі та фактичні підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно у вигляді заборони на відчуження та розпорядження майном, зазначене у клопотанні дізнавача, оскільки обґрунтоване припущення органу досудового розслідування про те, що дане майно є речовими доказами, а саме предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягає перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій, у тому числі проведенні відповідних експертиз, тому клопотання підлягає частковому задоволенню з метою забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 132,167,170-173,309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по матеріалам досудового розслідування №0000217, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 26.07.2023, а саме транспортний засіб марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від вищевказаного транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , строком на два місяці, тобто до 01.10.2023 року.

Передати на відповідальне зберігання вилучене в ході проведення огляду місця події 26.07.2023, а саме транспортний засіб марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від вищевказаного транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною відчужувати та розпоряджатися арештованим майном, без обмеження права користування цим майном.

Зобов`язати третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надати вилучені речі для виконання ухвал дізнавачу СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_3 ..

Виконання ухвали доручити дізнавачу СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майору поліції ОСОБА_3 ..

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Копію ухвали направити дізнавачу, прокурору та заінтересованим особам. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1