Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа №650/888/23
провадження №1-кс/650/129/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року смт Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002591 від 19 серпня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький Хмельницької області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, стрілець 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, ОСОБА_5 , строком на 60 днів. З урахування характеру вчиненого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, просить застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на наявність ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, яке згідно зі статтею 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від п`яти до восьми років), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 може вжити заходів щодо їх знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які ще не були вилучені та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підозрюваним, що, в свою чергу, неминуче призведе до втрати матеріальних слідів злочину.

Про наявність ризику передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_5 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочинів, може незаконно впливати, як безпосередньо так і опосередковано на потерпілого ОСОБА_7 та свідків, або інших осіб які встановлюються, а саме інших співслужбовців, знайомих, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню.

Про наявність ризику передбаченого пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підтвердженням вказаного ризику є те, що ОСОБА_5 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може зникнути з місця постійного мешкання під виглядом термінового службового відрядження до іншої місцевості, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду. Також, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо).

Про наявність ризику передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , може вчинити кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема пов`язане з ухиленням від обов`язків проходження військової служби з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу. Оскільки злочин пов`язаний з насильством застава визначенню не підлягає. Категорично заперечив проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки це не забезпечить належного рівня контролю за особою, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у статусі військовослужбовця. Крім того, підозрюваний схильний до порушення покладених на нього обов`язків, оскільки будучи на першій лінії оборони дозволив собі вживання алкогольних напоїв. Це його характеризує як безвідповідальну особу. Також поведінка підозрюваного свідчить про можливу його схильність до втечі, так як він після вчинення вказаних у підозрі дій скривався біля будинку аж до приїзду поліції.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання в м. Хмельницький. Підозру вважає необґрунтованою в частині обставин щодо наявності у нього умислу на позбавлення життя потерпілого, адже він саме з метою захисту змушений був скористатись розкладним ножем, який він носить із собою. На момент подій він був тверезий, оскільки набагато раніше випив лише 50 г горілки. Увесь час боротьби із потерпілим, який його тримав захватом за шию придушуючи при цьому, він міг розмовляти, та не одразу зрозумів, що відбувається. Про допомогу він не кликав, вирішивши скористатись ножем. Також він не намагався надати допомогу потерпілому, а заховався ззовні будинку до приїзду поліцейських.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 наполягав на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, вказавши на часткову необґрунтованість підозри та недостатність доказів щодо завдання потерпілому описаних в підозрі тілесних ушкоджень. Надана в подальшому прокурором інформація про характер невідкладної допомоги є недостатньою для підтвердження завдання ударів у життєво важливі органи потерпілого.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002591 від 19 серпня 2023 року, повідомленням про підозру від 19 серпня 2023 року, яке було вручене останньому 19 серпня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 18 серпня 2023 року, близько 22 години, старший солдат ОСОБА_5 та сержант ОСОБА_7 перебували в місці відпочинку за адресою: АДРЕСА_2 . та вживали алкогольні напої.

В процесі вживання алкогольних напоїв між старшим солдатом ОСОБА_5 та сержантом ОСОБА_7 на ґрунті раптово неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого останні вийшли з житлового будинку на подвір`я домоволодіння, де продовжили суперечку.

В подальшому, 18 серпня 2023 року, у період часу з 22 години 00 хвилин до 22 години 45 хвилин, солдат ОСОБА_5 , знаходячись на території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення статей 3, 28, 29, 68 Конституції України, вимог статей 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час сварки з військовослужбовцем цієї ж військової частини сержантом ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи мету протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , дістав свій ніж та тримаючи його в правій руці, наніс останньому множинні удари наявним при ньому ножем по тулубу та сідниці, чим спричинив ОСОБА_7 множинні різано-колоті поранення тулуба, сідниць, правосторонній гемопневматоракс. Проте, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , оскільки сержант ОСОБА_7 почав чинити супротив, покинув місце події та звернувся до інших військовослужбовців цієї ж військової частини, які не дозволили подальший перебіг події, надали невідкладну медичну допомогу останньому та евакуювали ОСОБА_7 до ПХВ ВМКЦ ПР м. Херсон, де останньому було надано кваліфіковану медичну допомогу та встановлено діагноз: «множинні різано-колоті поранення тулуба, сідниць, правосторонній гемопневмоторакс».

За таких обставин, злочинний умисел старшого солдата ОСОБА_5 був направлений на умисне протиправне заподіяння смерті сержанту ОСОБА_7 і він не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки сержант ОСОБА_7 почав чинити супротив, покинув місце події та звернувся до інших військовослужбовців цієї ж військової частини, які не дозволили подальший перебіг події, надали невідкладну медичну допомогу останньому та евакуювали ОСОБА_7 до ПХВ ВМКЦ ПР м. Херсон, де останньому було надано кваліфіковану медичну допомогу.

19 серпня 2023 року, о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 затримано, в порядку пункту 6 частини першої статті 615 КПК України.

Дії, ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом ОМП від 19.08.2023, що проведений за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено складний металевий ніж з чорною ручкою з надписом «DAJO», змив РБК з ліноліуму у приміщенні літньої кухні та з бетонної плитки, чоловічі шорти сірого кольору з надписом «Superkey», чоловічі труси «Ainghi»; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що він проживає разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 18.08.2023 року близько 21:30 год. між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 трапився конфлік через те, що ОСОБА_7 не випускав ОСОБА_5 на вулицю. Близько 22:00 свідок заснув. Прокинувся він від шуму в будинку та побачив, що спина ОСОБА_7 в крові. Про те, що трапилось, ОСОБА_7 свідкові не повідомив; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що він проживає разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 18.08.2023 року близько 21:30 год. свідок повернувся з бойового чергування. У дворі він зустрів ОСОБА_5 , який попросив постояти з ним, бо до нього чіпляється ОСОБА_7 та провокує конфлікт. Після цього свідок пішов спати в будинок. Через деякий час він прокинувся через гуркіт на подвір`ї та побачив, що на до будинку зайшов ОСОБА_7 зі слідами крові на спині; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив, що він проживає разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 18.08.2023 року близько 21:10 год він повернувся з бойового чергування та пішов на кухню вечеряти разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . У останніх виник конфлікт через «Фейсбук», після чого вони вийшли на вулицю. Близько 22:00 год. між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. Через що саме свідкові невідомо. В цей час до кухні зайшов ОСОБА_7 та повідомив, що його порізав по спині ОСОБА_5 , проте через що саме не повідомив; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який повідомив, що він проживає разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 18.08.2023 року близько 21:00 год. він повернувся додому з бойового чергування та був у будинку. Свідок чув конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з приводу того, що останній не дозволяв ОСОБА_5 виходити на вулицю. Через деякий час вони вдвох вийшли на вулицю. Пізніше до будинку зайшов ОСОБА_7 , який повідомив, що ОСОБА_5 наніс йому ножем тілесні ушкодження. Причину цього він не повідомив; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який пояснив, що проживає в одному будинку разом з ОСОБА_5 .. 18.08.2023 року після обіду ОСОБА_5 почав нехтувати правилами безпеки та ходити по вулиці, не ховатись у сховище. Впродовж дня потерпілий робив зауваження ОСОБА_5 з цього приводу. Близько 22:00 год. потерпілий почав заводити ОСОБА_5 до будинку. В цей час ОСОБА_5 почав наносити удари ножем по тілу потерпілого. Після цього потерпілий самостійно зайшов до будинку, де йому надали першу допомогу; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який пояснив, що 18.08.2023 року близько 22:00 год. він прокинувся та хотів вийти на вулицю, проте ОСОБА_7 не випускав його на вулицю. Через деякий час ОСОБА_7 вийшов на вулицю, ОСОБА_5 вийшов за ним слідом. В приміщенні літньої кухні ОСОБА_7 почав словісно ображати ОСОБА_5 та тримавши його за руку почав бити по голові та тулубу. ОСОБА_5 дістав з правої кишені штанів складний ніж та наніс удари ножем в область тулуба ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_7 відпустив ОСОБА_5 , останній вибіг за межі двору; протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2023 року, яким підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 підтвердив свої покази; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Доводи підозрюваного з приводу відсутності у нього умислу на позбавлення життя потерпілого та нанесення ним відповідних тілесних ушкоджень останньому виключно з метою самооборони слідчий суддя вважає, на даному етапі досудового розслідування, не підтвердженими.

Наведені захисником аргументи з приводу недостатності доказів нанесення підозрюваним тілесних ушкоджень у життєво важливі органи потерпілого слідчий суддя вважає недостатньо обґрунтованими, оскільки наявні докази (пояснення підозрюваного, письмові покази потерпілого, письмові покази свідків, первинна медичка картка) у своїй сукупності не виключають даного факту, який потребує подальшої перевірки під час досудового розслідування.

Як слідчий суддя вже зазначав, при розгляді даного клопотання враховується можлива причетність підозрюваного до відповідних злочинних дій. Слідчий суддя вважає, що наведених доказів достатньо для попередньої кваліфікації дій підозрюваного за частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, а отже підозра є обґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризиком можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 115 КК України, яке згідно зі статтею 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

На судовому засіданні підозрюваний пояснив, що після нанесення тілесних ушкоджень він залишив двір будинку і переховувався поряд до приїзду поліції. Такі дії дають підстави припускати, що підозрюваний міг обдумувати можливе подальше переховування, оскільки він не надав іншого логічного пояснення своєї поведінки.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки слідчим та прокурором не наведено будь-яких конкретних доводів з цього приводу.

Слідчий суддя зауважує, що потенційно вказаний ризик завжди присутній при здійсненні будь-якого кримінального провадження, проте за для встановлення такого ризику в конкретному кримінальному провадження необхідним є наведення обґрунтованих доводів з цього приводу, яких має бути достатньо щоб ствердити, що дійсно за обставин, які складися існує відповідний ризик настільки щоб необхідним було вжиття заходів на його попередження шляхом обмеження прав особи, хоча і тимчасово.

Речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального правопорушення виявлені, вилучені та знаходяться в володінні органу досудового розслідування. Про можливе існування інших таких речей і документів прокурор не повідомив.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на потерпілого, що вбачається з характеру злочину у вчиненні якого він підозрюється.

На даному етапі досудового розслідування, з показів потерпілого вбачаються обставини щодо того, що підозрюваний без необхідності здійснення самооборони завдав йому тілесні ушкодження, а слідчий експеримент з ним не проводився. Такої обставини достатньо для того, щоб припустити здатність підозрюваного впливати на фізичний стан іншої особи, а отже існує ризик незаконного впливу на потерпілого, покази якого в даній справі є одним із важливих доказів.

Обставин щодо можливого впливу з боку підозрюваного на свідків прокурор не навів, а слідчий суддя їх не встановив.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обґрунтовуючи даний ризик, слідчий посилається на можливість чинення підозрюваним перешкоди шляхом штучного затягування досудового розслідування, розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо. Проте, слідчий у клопотанні, а прокурор на судовому засіданні не навів жодного переконливого доводу, який би свідчив про можливість віднесення вказаних обставин до тих самих перешкод, які маються на увазі законодавцем у вказаному положенні закону.

Дійсно, наведені обставини можуть мати місце під час досудового розслідування у випадку зловживання підозрюваним наданими йому правами, проте протидія цьому полягає у вжитті інших процесуальних заходів, ніж обмеження волі особи.

Інші наведені слідчим доводи в обґрунтування вказаного ризику слідчий суддя не приймає до уваги як такі, що позбавленні належного аргументування.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки підозрюваний раніше не судимий, інших правопорушень не вчиняв, про такі наміри не повідомляв, співпрацює зі слідством, має офіційне місце роботи, міцні соціальні зв`язки, підозрюється у вчиненні не корисливого злочину.

Вказуючи про вказаний ризик прокурор посилається виключно на військовий статус підозрюваного, який намагаючись уникнути від кримінальної відповідальності буде змушений порушити встановлений порядок несення військової служби. Проте, в даному випадку фактично мова йде про інший ризик у виді переховування підозрюваним, оцінку якому слідчим суддею вже надано.

Інших доводів щодо наявності даного ризику слідчим та прокурором не наведено, доказів не надано, а слідчим суддею їх не встановлено.

Отже, встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя враховуючи наведені обставини зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Аналіз зазначених вимог закону свідчить про те, що слідчий суддя має право у виняткових випадках не визначити розмір застави, однак такий крок повинен бути детально аргументованим та виправданим, адже особа буде позбавлена гарантованого їй права бути звільненою під заставу.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 7 КПК України однією з важливих засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тобто, на кожну із сторін покладається обов`язок довести обґрунтованість висунутих аргументів та надати докази, з яких слідчий суддя має виходити при прийнятті рішення.

На судовому засіданні прокурор просив не визначати підозрюваному розмір застави пославшись на вчинення злочину із застосуванням насильства та вказавши, що за такої обставини не підлягає визначенню застава.

Слідчий суддя вважає таку позицію прокурора недостатньо обґрунтованою, оскільки переконливих доводів з цього приводу ним не наведено, а твердження про неможливість визначення застави в даному випадку суперечить вищевказаним положенням кримінальних процесуальних норм.

Самого факту підозри у вчиненні злочину із застосуванням насильства при вирішенні даного питання недостатньо, адже ця обставина повинна бути оцінена у сукупності з іншими обставинами (жодну з яких прокурор не навів), які б в достатній мірі могли переконати в доцільності та виправданості у прийнятті рішення щодо позбавлення підозрюваного на альтернативний вид запобіжного заходу, наявність якого і обумовлена обранням щодо нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 57діб.

Визначити підозрюваному заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 16 жовтня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 25 серпня 2023 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1