Справа № 502/1470/22
УХВАЛА

12 травня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Кілійської міської ради ОСОБА_7 ,

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_8 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів

виховного характеру ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кілія, кримінальне провадження на підставі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Ізмаїльського району, Одеської області, не одруженого, учня 11 класу КЗЗСО № 2, зареєстрований та мешкає за адресо.: АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

07.09.2021 року, y невстановлений слідством час, неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка на той час не досягла віку кримінальної відповідальності, не маючи посвідчення водія, та відповідно не маючи належних навичок керування транспортними засобами, не маючи реєстраційного документа на транспортний засіб і не маючи чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто в порушення вимог п. 2.1. а), б), г) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху України), який передбачає, що:

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

a) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

г) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)», достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом без посвідчення водія, без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і без поліса про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів заборонено, приступив до керування технічно справним моторолером «HONDA SH-150i» (номер рами НОМЕР_1 ), який не зареєстрований уповноваженому органі МВС України і на якому відсутній реєстраційний номерний знак, чим порушив вимоги п. 2.9. в) Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

п. 2.9. «Водієві забороняється:

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака... ».

У подальшому 07.09.2021 року, приблизно о 17:35 год., у світлий час доби, в умовах необмеженої видимості, водій ОСОБА_10 , керуючи моторолером «HONDA SH-150i» (номер рами НОМЕР_1 ), здійснював рух у м. Кілія Одеської області по правій смузі проїзної частини вул. Миру, яка має по одній смузі для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, з боку вул. Кутузова в напрямку вул. Кооперативна, та наближався до перехрестя з вул. Поштова.

В цей час на нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.35.1 і 5.35.2 «Пішохідний перехід» Розділу 33 Правил дорожнього руху України і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») Розділу 34 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

Розділ 33 «Дорожні знаки».

5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід». Знак 5.35.1 встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу, а знак 5.35.2 ліворуч від дороги на дальній межі переходу;

Розділ 34 «Дорожня розмітка».

1.14.1, 1.14.3, 1.14.4 ("зебра", у тому числі червоно-білого кольору) - позначають нерегульований пішохідний перехід; розміткою 1.14.3 позначається пішохідний перехід з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод»;

який розташований на проїзній частині вул. Миру м. Кілія, біля перехрестя з вул. Поштова, вийшли декілька малолітніх пішоходів, серед яких була малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стали перетинати проїзну частину зазначеної вулиці, рухаючись у темпі швидкого кроку, з боку будинку № 54 в напрямку будинку № 71, тобто зліва направо відносно напрямку руху керованого ОСОБА_11 моторолера «HONDA SH-150i».

Під час руху по проїзній частині вул. Миру, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого біля перехрестя з вул. Поштова, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.35.1 і 5.35.2 «Пішохідний перехід» та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 («зебра») Правил дорожнього руху України, а також пішохода малолітню ОСОБА_5 , яка по цьому нерегульованому пішохідному переходу перетинала проїзну частину вказаної вулиці зліва направо відносно напрямку руху моторолера, водій ОСОБА_9 , діючи з необережності, та в порушення вимог п.п. 1.7., 2.3. б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.7. «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»,

уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого не відреагував на її зміну, та у порушення вимог п.п. 1.5., 18.1. «Правила дорожнього руху» України, якими передбачено:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,

не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху до безпечної, аж до зупинки моторолера, та не дав дорогу вказаному пішоходу, а проявляючи кримінальну противоправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух у зазначеному режимі, в результаті чого скоїв наїзд передньою частиною керованого ним моторолера «HONDA SH-150i» на пішохода малолітню ОСОБА_5 , заподіявши останній наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі - забій головного мозку легкого ступеню тяжкості, забійна рана правої лобово-скроневої частки голови, а також множинні садна в області правого колінного суглобу, садна задньої поверхні огруддя та правої половини правої сідниці, закритий лінійний перелом правої малогомілкової кістки без зміщення уламків, які спричинені від дії тупих, твердих предметів з місцем прикладання до правої бокової поверхні нижніх кінцівок, тулуба та голови, які в своїй сукупності не є небезпечними для життя тілесними ушкодженнями, призвели до тривалого розладу здоров`я більше ніж як 21 день та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допущенні водієм ОСОБА_9 порушення вимог п.п. 1.5., 1.7., 2.1. a), б), г), 2.3. б), 2.9. в), 18.1. та вимог щодо дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 Розділу 33 «Дорожні знаки» і щодо горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра» Розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникнення мдорожньо - транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні, ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаявся та не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повністю доведена, а його дії, органом досудового слідства кваліфіковані вірно.

В судовому засіданні прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_12 , представник служби у справах дітей Кілійської міської ради ОСОБА_7 , законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_8 , особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_9 , клопотання про застосування до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, примусових заходів виховного характеру, у вигляді застереження та передачі його під нагляд матері підтримали у повному обсязі та просять його задовольнити.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 22 КК України, кримінальна відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 286 КК України настає з 16 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 та п. 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 105 КК України суд може застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють. Тривалість заходів виховного характеру, передбачені п. 3 ч. 2 цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Згідно зі ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 499 КПК України за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим, дізнавачем або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ст. 500 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника та представників служби у справах дітей і кримінальної міліції у справах дітей, якщо вони з`явилися або були викликані в судове засідання, згідно із загальними правилами цього Кодексу. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

У ст. 501 КПК України зазначено, що під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме. Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження. Ухвала, постановлена за наслідками розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом достовірно встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці до 16 років вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру, у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд матері.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у порядку ст. 100 КПК України.

Оскільки судом було достовірно встановлено що ОСОБА_9 не працевлаштований та не має власного доходу, питання щодо стягнення витрат на залучення експерта та проведення експертиз підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Відомості щодо цивільних позовів суду не надані.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 498, 500-501 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на два роки, тобто до 12.05.2025 року.

Речовий доказ - моторолер «HONDA SH-150i» - після набрання ухвалою законної сили повернути законному власнику.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1