Справа № 353/312/21
Провадження № 1-в/353/37/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі подання начальника Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, розлученого, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням, в якому просить суд вирішити питання про звільнення від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 у виді штрафу за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2021 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_4 засуджений 11 травня 2021 року вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (Однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Зазначений вирок набрав законної сили 11.06.2021 року та надійшов на виконання уповноваженого органу з питань пробації 15.06.2021 року.

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Івано-Франківській області, ОСОБА_4 за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення не притягався.

Станом на 07.08.2023 року квитанція про сплату штрафу в Івано-Франківський районний сектор № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області не надходила та закінчились строки давності виконання вищевказаного вироку.

Представник Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, начальник сектору ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про розгляд подання без участі представника органу пробації, подання підтримала та не заперечила щодо звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд подання у його відсутності, подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про розгляд подання повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи вказану норму, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання за відсутності учасників справи.

Суд, розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, оглянувши матеріали судового провадження, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

- закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків;

- неухилення засудженого від відбування покарання;

- невчинення протягом встановлених ч.ч. 1 та 3 ст. 80 КК України строків нового кримінального правопорушення.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Як встановлено судом, згідно вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (Однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Вирок набрав законної сили 11.06.2021 року.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2021 року відмовлено в задоволенні подання начальника Тлумацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_4 , якого засуджено 11.05.2021 року вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст. 309 КК України та якому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні подання начальника Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_7 щодо вирішення питання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Станом на 07.08.2023 засуджений документ про сплату штрафу не надав.

Суд констатує, що за період часу з 11.06.2021 року по теперішній час ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення не притягався, у розшуку не перебуває, що підтверджується наявною в матеріалах особової справи ОСОБА_4 довідкою УІАП ГУНП в Івано-Франківській області від 21.07.2023 року.

З матеріалів подання вбачається, що станом на 17.08.2023 року засудженим ОСОБА_4 призначене вироком суду покарання не виконано.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою та вирішується виключно судом, оскільки ухилення засудженого від сплати штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є кримінальним правопорушенням.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України (ухилення засудженого від сплати штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим призначеного покарання сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 5-324кс15 від 24.12.2015 року.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

З огляду на викладене, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком суду, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи обставину, що засуджений ОСОБА_4 за період з 11.06.2021 року до кримінальної відповідальності не притягувався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені ст. 80 КК України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2021 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

ГоловуючийОСОБА_8