Справа № 367/5738/21
Провадження по справі № 1-кп/367/468/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001398 від 15.07.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микуличі Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України, п. 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Згідно ст. 70 Лісового кодексу України у виняткових випадках вирубування насінників і плюсових дерев може бути здійснене з дозволу органу виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а в межах територій і об`єктів природно-заповідного фонду - в установленому порядку з дозволу органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Статтею 100 Лісового кодексу України визначено, що порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України", цього Кодексу та інших актів законодавства. Статтею 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд» визначено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 9-1 вказаного Закону спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів. Статтею 26 Закону визначено, що на територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник.

Так, на підставі рішення Ворзельської селищної ради Київської області №946-29-ІУ від 03.03.2005 затверджено територію в межах селища Ворзель площею 85,0 га для організації природно-заповідної території «Лісовий заказник «Ворзельський». Згідно додатку до вищевказаного Рішення, до складу заказнику «Ворзельський» включено урочище «Чернишевський» площею 5,79 га, в адміністративних межах селища Ворзель Київської області, між вулицями Кірова, Борщагівська та Чернишевського. Відомості про межі вказаного урочища внесено до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер: :01:006:0035. Так, 14.07.2021 року у ОСОБА_5 виник умисел на незаконну порубку дерев, що розташовані на території природно-заповідного фонду в адміністративних межах Бучанської об`єднаної територіальної громади, а саме смт. Ворзель Бучанського району Київської області в Урочищі «Чернишевський». Розуміючи, що для вчинення вказаного кримінального правопорушення йому необхідно мати спеціальні засоби та знаряддя за допомогою яких він міг би здійснити порубку дерев ОСОБА_5 заготовив інструмент - ланцюгову бензинову пилку ПТ 99456. Крім того, з метою погрузки деревини, яку ОСОБА_5 мав намір зрубати останній взяв у користування у ОСОБА_6 автомобіль марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до задньої частини якого приєднано маніпулятор «HIAB-FOGO 2744». З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , 14.07.2021 року близько 14:00 год., користуючись автомобілем марки «Камаз», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до задньої частини якого приєднано маніпулятор «HIAB-FOGO 2744», маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев на територіях природно-заповідного фонду, прибув до урочища «Чернишевський» лісового заказнику місцевого значення «Ворзельський», що має кадастровий номер: :01:006:0035, що розташоване на території Бучанської об`єднаної територіальної громади, а саме в адміністративних межах селища Ворзель Бучанського району Київської області, де 14.07.2021 року в період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год. 30 хв., використовуючи заздалегідь заготовлений інструмент - ланцюгову бензинову пилку ПТ - 99456, діючи умисно, з метою поліпшення свого майнового становища, всупереч вищевказаним нормам Закону, розуміючи, що на вказаній території, яка є об`єктом природно-заповідного фонду заборонено здійснення будь-яких рубок, не маючи спеціального дозволу (лісорубного квитка чи ордеру), здійснив спилювання до повного відокремлення 4 дерев породи сосна від кореня, частину з яких, в подальшому, помістив до кузова автомобіля марки «Камаз» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Таким чином, своїми незаконними діями ОСОБА_5 , згідно розрахунку розміру шкоди внаслідок незаконної порубки, заподіяно Бучанській об`єднаній територіальній громаді в особі Бучанської міської ради Київської області матеріальної шкоди в розмірі 13 678 грн. 50 коп..

Вищевказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 246 КК України, а саме незаконну порубку дерев, вчинена на територіях природно-заповідного фонду.

29.07.2021 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , з письмової згоди представника потерпілої юридичної особи, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 246 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 29.07.2021р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у присутності захисника, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 29 липня 2021 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, викладеного в обвинувальному акті.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у виді штрафу, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо та обставини, що пом`якшує покарання, якими є щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 3 ст. 246 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у незаконній порубці дерев, вчиненій на територіях природно-заповідного фонду, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 246 КК України.

Таким чином, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 29.07.2021 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого суд не застосовує.

Речовими доказами по даному кримінальному суд розпоряджається у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 369-376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 29 липня 2021 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001398 від 15.07.2021 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази по даному кримінальному провадженню колоди деревини у кількості 17 штук, довжиною 4-5 метрів з діаметром 20-40 сантиметрів; бензопилу червоного кольору з написом на лезі «Saber The choice of professionals» та наліпкою на основній частині ПТ-99456; коробку фірми «Oregon» з написом «Power Cut» 20LPX072 в якій знаходиться ланцюг для бензопили; автомобіль «КАМАЗ» з р.н. НОМЕР_1 з кабіною та кузовом синього кольору до задньої частини якого приєднано маніпулятор чорного кольору з маркуванням «НІАВ - Fogo» 910 2744 повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1