Справа №359/3848/23
Провадження №1-кп/359/463/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000715, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.03.2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кіровоград, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, запис в демографічному реєстрі 958, -

у скоєнні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб.

27.03.2023 року, близько 21 год. 50 хв., ОСОБА_4 проходив по дорозі в с. Гора Бориспільського району Київської області, та опинився біля будівельного вагончика, який розташований біля будинку № 2-а по вулиці Польова та яким користується ОСОБА_5 . Знаючи напевно, що у будівельному вагончику зберігається велосипед спортивного типу, який він бачив напередодні, відвідуючи ОСОБА_5 у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна з будівельного вагончика.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, умисно, таємно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник через незамкнені двері до будівельного вагончику, звідки викрав велосипед «Rook TS260D 26» з колесами «Flying» чорного кольору, загальною вартістю 6500 грн.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2058/23 від 19.04.2023 року, спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 6 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, мети вчиненого злочину, наявності умислу, вартості викраденого майна, тощо).

В судовому засіданні, з цього приводу, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Викрадений велосипед повернуто потерпілому, що підтверджено заявою потерпілого та відповідною розпискою.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, повідомив, що дійсно він, знаючи де знаходиться велосипед, власником якого є ОСОБА_5 , який був наглядно знайомий обвинуваченому, перебуваючи в с. Гора по вул. Польовій, в будівельному вагончику, що використовував потерпілий, він, шляхом вільного доступу, викрав велосипед. В подальшому він повернув зазначений велосипед ОСОБА_5 , і останній не має до нього жодних претензій.

У цьому зв`язку у суду не виникло сумніву в істинності та правдивості показів обвинуваченого, а тому суд має можливість прийняти рішення про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення з урахуванням показів останнього.

Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за указаним кримінальним законом.

Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. Доказів зворотньому в суді не здобуто.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання останньому відповідного покарання, яке, на думку суду, узгоджується та відповідає ст.ст. 65-70 КК України, а також меті покарання особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Так, санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому вчинений обвинуваченим злочини, згідно ст. 12 КК України, є тяжким.

ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, в тому числі проти власності, однак має погашену судимість у відповідності до вимог ст. 89 КК України.

Суд враховує, що обтяжуючих відповідальність обставиною, визначених ст. 67 КК України, не встановлено.

Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин, суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органу досудового слідства в розкритті злочину, добровільне повернення викраденого майна чим відшкодував завдану шкоду, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Зазначені обставини прокурором під сумнів не поставлені, а тому суд їх також враховує при прийнятті рішення щодо тяжкості обрання покарання ОСОБА_4 , та на підставі ч. 1 ст. 66 КК України відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

За змістом ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

В той же час, ОСОБА_4 за місцем проживання характеристика на нього відсутня; згідно медичних довідок обвинувачений на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за допомогою до таких лікарів не звертався.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та його відношення до скоєного, підстави для визначення самого виду покарання.

Крім того, на думку суду до обвинуваченого можливо застосувати звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, та визначенням обов`язків згідно ст. 76 КК України, передбачених частиною першою і пунктами 2 та 3 частини третьої указаної статті.

Зважаючи на викладене суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді мінімального строку позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України та встановленням іспитового строку для контролю поведінки обвинуваченого терміном на два роки, оскільки наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.

Обрана судом міра покарання відносно обвинуваченого, в даному випадку, з урахуванням його відношення до скоєного, є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого ним, особу обвинуваченого, його матеріальне становище, сімейний стан.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні у виді витрат на залучення та проведення експертизи в розмірі 220 грн. 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстави для його застосування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 65-76, 185 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази у справі, після набрання вироком суду законної сили, а саме: велосипед «Rook TS260D 26» з колесами «Flying» чорного кольору, - залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , ID картка громадянина України НОМЕР_1, запис в демографічному реєстрі 958) на користь Держави України (отримувач коштів: ГУК у Київській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0010103; код класифікації доходів: 21081100, кримінальне провадження №0000715) процесуальні витрати в розмірі 220 (двісті двадцять) грн. 00 коп. за залучення експерта.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1