Справа № 369/7873/23
Провадження №1-кс/369/1770/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , у залі суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області та постанову прокурора від 02.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання -,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області звернулася зі скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області та постанову прокурора від 02.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання.

В обґрунтування скарги вказала, що в провадженні прокурора ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000122 від 05.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

24.05.2023 року отримала процесуальне рішення № 3657 від 10.05.2023 року прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , постанову про відмову в задоволенні клопотання № 46.

Вважаючи таку постанову незаконною, необґрунтованою, ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із даною скаргою та просить скасувати постанову прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання № 46; зобов`язати слідчого ОСОБА_6 вчинити дії відповідно клопотання № 46 п.1,2,3.

Прокурор в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17, ч. 1ст. 7 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Як вбачається з матеріалів скарги, в провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000122 від 05.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 02.05.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 № 46, щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000122 від 05.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Свою постанову прокурор мотивував тим, що на підставі ухвали Бершадського районного суду Вінницької області від 14.09.2022 року проведено тимчасовий доступ до речей та документів, що перебуває у володінні ПрАТ «Київстар».

Слідчий суддя перевіряючи обґрунтованість та законність оскаржуваної постанови враховує наступні положення КПК України.

Так, згідно ст. 110 КПК України постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного Кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як встановлено ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

В той же час постанова прокурора вищевказаним вимогам не відповідає, оскільки у постанові не спростовуються доводи скаржника щодо наявності підстав для звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів.

А відтак, постанова прокурора є немотивованою, а отже такою, що підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить переконання про задоволення скарги ОСОБА_3 в частині скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання.

Вирішуючи інші вимоги, заявлені у скарзі, слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) прокурору у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Враховуючи зазначене вище, вимоги ОСОБА_3 щодо зобов`язання прокурора провести інші слідчі (розшукові) дії задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області та постанову прокурора від 02.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотання - задовольнити частково.

Постанову прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 02.05.2023 року у кримінальному провадженні №0000122 від 05 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 Кримінального Кодексу України - скасувати.

Зобов`язати прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 02.05.2023 року №46.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1