Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/1109/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

03.07.2023смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № ЄРДР 0000120 від 19.05.2023 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, особа з інвалідністю третьої групи, непрацюючого, - про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17.05.2023 року близько 22 год 00 хв, ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, з метою викрадання чужого майна, попрямував до огородженої земельної ділянки дворогосподарства будинку АДРЕСА_2 , де проник на її територію через огороджу та підійшовши до вантажного автомобіля марки Урал реєстраційний знак НОМЕР_1 з якого шляхом пошкодження навісної колодки на паливному баку умисно, таємно викрав 20 літрів дизельного палива шляхом переливання з топливного баку у каністру, вартість якого, згідно довідки з АЗС "СТЕЛС ОЙС", становить 41.99 гривень за літр, після чого переніс викрадене майно по місцю проживання, яке в подальшому працівниками поліції було виявлено та вилучено. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 839.80 грн (вісімсот тридцять дев`ять гривень 80 коп).

Обвинувачений ОСОБА_4 встановлені обставини, які повністю відповідають змісту формулювання обвинувачення за обвинувальним актом, а також вину у вчиненні злочину, передбаченого статтею 185 ч.4 КК України, - визнав повністю, розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 подав в справу письмову заяву про розгляд кримінального провадження без його участі та повідомив, що цивільного позову не буде заявляти, бо шкода, завдана злочином відшкодована повністю, тому не має претензій до обвинуваченого.

Згідно з ч.3 статті 349 КПК України суд за згодою сторін кримінального провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо встановлених обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши наслідки застосування цієї процесуальної норми.

Оцінивши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.4 КК України, яке мало місце за такими кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище і вчинена в умовах воєнного стану.

За вчинений злочин обвинувачений підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за санкцією статті 185 ч.4 КК України, суд зважає на таке.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, в справі не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальне правопорушення, характеризується з місця проживання Синевирською сільською радою позитивно, є особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання, перебуває на обліку в лікарні з хронічним захворюваннями після серцево-судинного тяжкого захворювання. Це підтверджено довідками і характеристикою з Синевирської сільської ради, з КНП «ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» .

Суд зважає також на характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який характеризується умисною формою вини, наслідки злочину усунуто, шкода є відшкодованою, потерпіла особа претензій не має.

Отже, обставини справи, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих покарання обставин, позитивність особи обвинуваченого, дають підстави суду дійти висновку, що обвинуваченого не слід карати позбавленням волі реально, бо це покарання є надмірним. Суд вважає, що достатнім, співмірним покаранням, яке заслуговує обвинувачений, є позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті 185 ч.4 КК України із застосуванням статті 75 КК України із звільненням від відбування цього покарання особи протягом іспитового строку одного року. Цей строк суд установлює мінімальним з урахуванням того, що обвинувачений раніше не вчиняв кримінальні та адміністративні правопорушення, є особою похилого віку, не працює, має захворювання та інвалідність. Суд вважає, що іспитовий строк є достатнім для контролю за обвинуваченим та для його виправлення. Обов`язки, передбачені статтею 76 ч.1 КК України є достатніми для здійснення контролю за ОСОБА_4 під час відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку.

Цивільного позову не заявлено.

Речові докази, які вилучені на досудовому розслідуванні зберігається за рішенням слідчого в приміщенні ВП № 2 Хустського РУП, а саме: полімерна каністра 20 л, одна пара резинових шльопанців, резиновий шланг, які вилучені в ОСОБА_4 слід повернути за належністю володільцю, бо ці речі не є цінними і не потребують застосування конфіскації чи знищення. Навісний замок, який належить потерпілому також підлягає поверненню за належністю.

Запобіжний захід, який обирався на досудовому розслідуванні у виді особистого зобов`язання зі строком дії до 05.08.2023, не має підстав змінювати чи скасовувати до набрання вироком законної сили. Клопотання про його зміну чи скасування судом до набрання вироком законної сили не заявлялось стороною обвинувачення.

Керуючись статтями 373, 374, 615 ч.15 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.4 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Згідно з статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з статтею 76 ч.1 пункти 1, 2 КК України на час відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до органу пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: полімерна каністра ємкістю 20 л синього кольору; пара резинових шльопанців синього кольору, резиновий шланг чорного кольору, які вилучені в обвинуваченого ОСОБА_4 ; навісний замок, який належить потерпілому ОСОБА_5 , і які зберігаються в приміщенні ВП №2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області (смт. Міжгір`я), - повернути за належністю власникам (володільцям).

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний на досудовому розслідуванні на підставі ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.06.2023 зі строком дії до 05.08.2023, - залишити без змін до набрання вироком суду законної сили, але не пізніше до закінчення строку його дії у разі подання апеляційної скарги на вирок суду.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, згідно з ч.3 статті 349 КПК України не допускається.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя ОСОБА_1