ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1624/23 Справа № 205/5593/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про скасування вироку та звільнення від подальшого відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про скасування вироку та звільнення від подальшого відбування покарання.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що процедура передачі громадянина України ОСОБА_7 , засудженого судом іноземної держави, для відбування покарання в Україні відбулася в рамках кримінально-процесуального законодавства України, зокрема, глави 46 КПК України, вирок відносно ОСОБА_7 був приведений у відповідність із законодавством України ухвалою суду, що набрала законної сили, і саме цей процесуальний документ є належною правовою підставою для подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про скасування вироку Калузького районного суду Калузької області від 30 грудня 2013 року у зв`язку із початком російської агресії та розірванням у 2018 році багатостороннього договору про союз та дружбу між Україною та росією, та звільнити ОСОБА_7 достроково.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано того, що ОСОБА_7 засуджений вироком Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 30 грудня 2013 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років, який ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2026 року було приведено у відповідність до законодавства України.

Вказує, що у зв`язку із початком російської агресії проти України та розірванням у грудні 2018 року багатостороннього договору про союз та дружбу між Україною та росією відносини між державами були припинені, що у тому числі стосується і виконання кримінальних вироків іншої держави.

Зазначає, що відповідно до ст. 70 Віденської конвенції у випадку розірвання договору кожна із сторін може має право не виконувати свої обов`язки перед іншою.

Вважає, що вирок Калузького районного суду Калузької області Російської Федерації від 30 грудня 2013 року не повинен виконуватись Україною.

Заслухавши суддю-доповідача; думку засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на її задоволенні; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до висновку про необгрунтованість апеляцйної скарги з наступних підстав.

Так, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі відсутності міжнародного договору положення цієї глави можуть бути застосовані при вирішенні питання про передачу засудженої особи для подальшого відбування покарання.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 602 КПК України запит про виконання вироку суду іноземної держави, крім запиту про передачу засудженої особи, Міністерство юстиції України розглядає протягом тридцяти днів з моменту його надходження. Якщо запит і додаткові матеріали надійшли іноземною мовою, цей строк продовжується до трьох місяців.

Зфактичних обставин справи вбачається, що вироком Калузького районного суду Калузької області від 30.12.2013 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 105, ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Вказаний вирок суду набрав законної сили 29.04.2014 року.

01.02.2016 року наказом №271/5 Міністерством юстиції України було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_7 .

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2016 року було задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України. Відповідно до вказаної ухвали, вирок Калузького районного суду Калузької області РФ від 30.12.2013 року відносно ОСОБА_7 було приведено у відповідність із законодавством України, визначено що ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 2 ст. 105 КК РФ відповідає ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а ч. 1 ст. 105 КК РФ відповідає ч. 1 ст. 115 КК України, та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років.

На підставі постанови Дзержинського районного суду Калузької області від 17.10.2016 року, що набрало законної сили 28.10.2016 року, засудженого ОСОБА_7 було передано для подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі до України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 стосовно того, що вирок суду за яким ОСОБА_7 відбуває покарання не має виконуватися в Україні, оскільки через початок військової агресії РФ проти України між державами були припинені дипломатичні відносини, зокрема і в тій частині, що стосуються виконання вироку іноземної держави, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Так, з наведеного вбачається, що у відповідності до національного законодавства України було проведено процедуру передачі ОСОБА_7 , засудженого судом іноземної держави, для відбування покарання в Україні, вирок Калузького районного суду Калузької області РФ від 30.12.2013 року у відношенні ОСОБА_7 був приведений у відповідність із законодавством України ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2016 року, що набрала законної сили, у подальшому не була скасована, не втратила чинності та згідно із ч. 1 ст. 604 КПК України саме вона є підставою для подальшого відбування засудженим ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 602 КПК України встановлено, що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України в частині подальшого відбування покарання навіть у разі відсутності міжнародного договору із вказаного питання між державами.

Аналізуючи обставини, на які посилається ОСОБА_7 у своєму клопотанні, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що вони не є підставою для припинення відбування цим засудженим призначеного йому покарання. Апеляційними доводами захисника правильність вказаних висновків не спростовується, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про скасування вироку та звільнення від подальшого відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4