Справа № 545/1561/23
Провадження № 1-в/545/334/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2023 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та державною установою Крюковська виправна колонія (№29)»клопотання про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Санкт-Петербург, російської федерації, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого на посаді слюсарем з ремонту складу Тролейбусного парку №2 КП «Запоріжелектротранс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого: 09.12.2021 року вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя за ст.286-1 ч.1 КК України, скасованим вироком Запорізького апеляційного суду від 15.09.2022 року в частині призначеного покарання та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

початок строку покарання 10.10.2022 року, кінець строку покарання 13.08.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув, визначений ст.81 КК України, строк покарання і довів своє виправлення.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення, не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений та захисник підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Представник колонії заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений не став на шлях виправлення, має 2 непогашені стягнення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженої задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_4 засуджений 09.12.2021 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.286-1 ч.1, 69 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Вироком Запорізького апеляційного суду від 15.09.2022 року вирок Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2021 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, призначено покарання за ч.1 ст.286-1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Встановлено, що засудженим відбуто2/3 частини строку покарання .

За весь час відбування покарання засудженогозаохочення відсутні, має 2 непогашені стягнення.

З 10.10.2022 року перебував в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо.

З 23.02.2023 року відбуває покарання в ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)».

Як вбачається із характеристик на засудженого ОСОБА_4 від 10.03.2023 року (а. о/с 38-39), 20.04.2023 року (а. о/с 82), 05.05.2023 року (а.с. 25-26) останній перебуваючи в ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» режим тримання в установі порушував, за час відбування покарання не став на шлях виправлення.

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідань комісії Крюковської виправної колонії від 10.03.2023 р. № 5, від 25.04.2023 року № 8,згідно яких вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення в зв`язку із чим йому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, застосуванні умовно-дострокового звільнення (а. о/с 42,81).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно - дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Досліджені судом матеріали справи ОСОБА_6 свідчать про його нестабільну поведінку протягом усього періоду відбування покарання.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_4 не довів свого виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_4 довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_7