Справа № 159/3690/23
Провадження № 1-кс/159/1686/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінально провадження в виді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області звернувся слідча ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 внесено до суду клопотання про накладення арешту майна, в порядку здійснення досудового розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення №0000918 за ч. 4 ст.185 КК України.

Слідчий у своєму клопотання посилається на те, що 04.07.2023 близько 11 год, 40 хв, невстановлена особа чоловічої статі, в умовах воєнного стану, перебуваючи неподалік гаража №183 по вул. Ветеранів в м. Ковель, із салону автомобіля марки "Рено" НОМЕР_1 , таємно викрала чоловічу сумку вартістю 300 грн, в якій знаходилися документи та 10 польських злотих, чим спричинила майнової шкоди ОСОБА_5 .

04.07.2023 ОСОБА_6 добровільно видав викрадені ним банківські картки банку «Приватбанк», а саме банківську карту «Універсальна» НОМЕР_2 , карту «Для виплат» НОМЕР_3 , карта «Sinband Club» № НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_7 , карта «Decouverte» НОМЕР_5 (іноземна).

Враховуючи те, що банківські картки являються матеріальними об`єктами, що встановлюються під час кримінального провадження, визнані постановою від 27.06.2023 речовим доказом у кримінальному провадженні, є необхідність у використанні вказаного документа для проведення подальших слідчих дій, а саме: можливого проведення ряду експертиз, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, і з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, на вказане посвідчення слід накласти арешт. Просить клопотання задовольнити.

На розгляд клопотання слідчий, прокурор не з`явились, у клопотанні вказали, що просять розглянути його у їх відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, та надати можливість користуватись його банківськими картками.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч.1, п.1 ч. 6 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

В обгрунтування накладення арешту слідчий послався на припущення можливого проведення ряду експертиз, притому будь-яких обгрунтуваннь про збереження на карті слідів кримінального правопорушення не зазначає.

Перевіряючи наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування слідчий суддя вважає, що обмеження права володіння, користування на банківські карти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є невиправданим втручанням та не виконає завдання кримінального провадження як до речового доказу в сенсі предмета доказування у ціьому провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1