Дата документу 21.09.2023Справа № 554/5453/22
Провадження № 1-кп/554/772/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2023 р. м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Полтави, українка, громадянка України, заміжня, маюча на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , 2011 р.н., яка працює комірником в аптечному складі «ОПТИМА-ФАРМ», з середньою освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

29.05.2022 близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на території спортивного майданчика ЗОШ №19 за адресою: м. Полтава, вул. І. Мазепи, 8, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході сварки, через конфлікт між їхніми малолітніми дітьми, нанесла ОСОБА_5 два удари ногою в область стегна лівої ноги, чим завдала синці лівого стегна, та схопивши за ланцюжок на шиї потерпілої, розірвала його, внаслідок чого спричинила подряпини в області грудної клітини потерпілої, тим самим спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, дій ОСОБА_7 охоплюються складом кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, спричинення умисних легких тілесних ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала частково, та пояснила суду, що 29.05.2022 р. гуляла за адресою АДРЕСА_2 з рідною сестрою ОСОБА_9 та сином. У її сина та сина ОСОБА_5 виник конфлікт, діти між собою не порозумілися, потерпіла підлетіла та вхопила її сина ОСОБА_10 за одяг, що викликало її обурення, так як вважає, що ніхто не має право чіпляти її сина. Потерпіла їй щось відповіла, але що саме вона не пам`ятає, і вона нанесла удар потерпілій. Одразу біля них з`явилися подруги ОСОБА_5 . Потерпіла була зі стаканом у руках, агресивна та нетвереза та почала розмахувати руками із наміром схватити обвинувачену за волосся, але вона відклонилася та вдарила потерпілу ногою у стегно. Не пам`ятає, щоб вона зривала з потерпілої золотий ланцюг. Також зазначила, що взагалі не мала наміру битися з потерпілою. Після всіх цих подій потерпіла викликала поліцію.

Фактично обвинувачена визнала факт нанесення потерпілій умисних тілесних ушкоджень, не погоджуючись з обставинами та причинами за якими виник між нею та потерпілою конфлікт.

Суд, дослідивши та оцінивши всі докази, надані сторонами, прийшов до висновку про винність ОСОБА_7 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Винність обвинуваченої встановлена на підставі наступних доказів.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показана, що до 29.05.2023 р. раніше не була особисто знайома з обвинуваченою. Того дня вона побачила як у її сина, ОСОБА_11 , 2015 р.н. стався словесний конфлікт з сином обвинуваченої. Син обвинуваченої запропонував піти її сину побитися один на один, на що вона зробила зауваження, щоб він не чіпав її сина. Після цих слів з`явилася ОСОБА_7 та почала словесно ображати її та штовхати. Вона почала запитувати причину агресії, на що ОСОБА_7 почала загрожувати, що переламає їй хребет і виб`є зуби. Всі ці образливі слова вона говорила в присутності дітей потерпілої та дітей її подруг. Обвинувачена вдарила її правою ногою в ліве стегно, її подруги почали рятувати потерпілу, а на останок обвинувачена зірвала ланцюжок та подряпала грудну клітину. Вважає, що саме ОСОБА_7 розпочала конфлікт, після цієї ситуації її син переляканий, боїться гуляти, навіть прийшлося звернутися до психолога. Після конфлікту обвинувачена поводила себе нагло, ходила сміялася, вела себе так, наче нічого і не було, вибачення не просила.

Дані показання потерпілої ОСОБА_5 повністю співпадають з її показами, які вона надавала під час проведення слідчого експерименту 09.06.2022 р., який зафіксований протоколом, де зазначено, що учасники зібралися на спортивному майданчику ЗОШ №19, що за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 8. Потерпіла ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту пояснила, що 29.05.2022 р. близько 19 год. 30 хв. перебувала на вищевказаному майданчику разом із дітьми та своїми подругами: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Далі почула звернення від невідомого хлопчика до її сина ОСОБА_15 з вимогою битися один проти одного. У зв`язку з чим остання зробила зауваження та сказала, що ніхто не буде битися, в цей час вибігла невідома жінка, яка виявилася матір`ю невідомого їй на той момент хлопчика, підійшла впритул та штовхнула потерпілу. При цьому, постійно ображала останню, нецензурно висловлювалася. Після цього нанесла два удари правою ногою в область стегна її лівої ноги. Подруги потерпілої намагалися відтягнути невідому жінку, але остання опиралася. Надалі почала чіпляти потерпілу за одяг та рукою зірвала ланцюжок, чим залишила подряпини в області грудної клітки. Також нанесла удар у голову, але потерпіла не зрозуміла яким саме чином. Невідома жінка відійшла, а потерпіла викликала поліцію. Після написання заяви разом з ОСОБА_16 поїхала до КП №1 МКЛ ПМР для отримання медичної допомоги.

Відповідно до висновку експерта № 698 від 15.06.2023 р. на основі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації, дані протоколу проведення слідчого експерименту, встановлю, що покази потерпілої гр. ОСОБА_5 надані нею 09.06.2022 р. в ході проведення слідчого експерименту за її участі не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта № 551 від 07 червня 2022 р. в результаті проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: саден шкіри грудної клітини, які утворилися від дії умовно тупого предмету з обмеженою контактуючої поверхнею, яким міг бути і металевий ланцюжок чи будь який інший предмет з подібною характеристикою та які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 MO3 України від 17.01.95р.); синців шкіри лівого стегна, які утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і нога людини в тому числі і у взутті чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.). Дані тілесні ушкодження могли утворитись в строк і за обставин зазначених ОСОБА_5 та не менш, як від п?ятикратної дії травмуючих факторів.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27.06.2022 р. за участі ОСОБА_7 , остання повідомила, що 29.05.2022 р. о 19 год. 00 хв. разом з її малолітнім сином ОСОБА_10 та сестрою ОСОБА_17 гуляли на спортивному майданчику ЗОШ №19 , що за адресою м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 8. Під час прогулянки у ОСОБА_10 з іншими дітьми виник конфлікт. В ході якого ОСОБА_18 почав звати іншого хлопця, щоб поговорити. Реагуючи на ці слова до нього підійшла невідома жінка, яка являється матір`ю хлопчика, та почала кричати на нього та схватила за вухо. Помітивши це обвинувачена відразу побігла до тієї жінки. В неї виник конфлікт з нею та трьома її подругами, так як жінка не повинна була втручатися в спір дітей та чіплятися до сина. В ході конфлікту ОСОБА_7 не втрималася та нанесла два удари ногою в область стегна цій жінці. Їх почали рознімати, так як жінка та її подруги її обступили, то вона почала відмахуватись, у зв`язку з чим могла схватити і різко потягнути одяг та розірвати ланцюжок, чим могла нанести подряпини в область грудної клітки цій жінці.

Відповідно до висновку експерта № 815 від 29.06.2023 р. на основі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації, дані протоколу проведення слідчого експерименту, покази обвинуваченої ОСОБА_7 , дані нею 27.06.2022 року в ході проведення слідчого експерименту за її участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи та додаткових судово-медичних експертиз потерпілої гр. ОСОБА_5 .

Місце та час вчинення злочину ніким з учасників кримінального провадження не оспорювалися і підтверджені як показами обвинуваченої, потерпілої та свідками, так і письмовими доказами.

В протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.05.2023 р. о 19 год. 46 хв. зазначено, що в м. Полтава по вул. І.Мазепи, 8 виник конфлікт між дітьми, в ході якого жінка на ім`я ОСОБА_19 накинулася на потерпілу в ході чого був пошкоджений золотий ланцюжок. Дана жінка нанесла тілесні ушкодження потерпілій, а саме, два удари ногою та подряпала грудну клітину.

В протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.05.2022 р. зазначено, що 29.05.2022 р. близько 19 год. 30 хв. на території спортивного майданчика ЗОШ №19 за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 8, особа, на підставі раптово виниклого конфлікту нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Також, до матеріалів справи долучені протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. Впізнання проводилися 01.06.2022 р. за участі потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_16 та 07.06.2022 р. свідка ОСОБА_13 , за даними протоколами вищевказані особи впізнали обвинувачену ОСОБА_7 .

З протоколу огляду цифрового носія CD-диска від 15 червня 2022 року, наданого УПП в Полтавській області ДПП, та самого відеозапису, зробленого на нагрудний відеореєстратор працівників УПП в Полтавській області ДПП, встановлено, що з`являється жінка, а саме, ОСОБА_5 , та підтверджує інформацію того, що вона дійсно здійснила виклик на «102», та зазначила, що відбувся конфлікт через поведінку дітей, з невідомою жінкою, яка нанесла їй тілесні ушкодження. Потім на відео з`являється ОСОБА_7 , на яку вказала потерпіла ОСОБА_20 , та зазначила, що це саме ця жінка нанесла їй тілесні ушкодження. Потерпіла повідомила, що спочатку конфлікт виник між їхніми дітьми, після чого ОСОБА_21 втрутилася, а ОСОБА_7 вирішила заступитися за свого сина. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_7 підтверджує, що нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

У судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_16 , яка пояснила, що вона знайома з ОСОБА_5 так як їх діти ходять разом до садочка, з обвинуваченою ОСОБА_7 раніше не була знайома, бачила її вперше 29 травня 2022 р., коли гуляли на шкільному подвір`ї разом з дітьми. Через деякий час прийшла компанія дорослих та дітей, серед них була обвинувачена. Їх діти грали у футбол, а син обвинуваченої поклав велосипед серед асфальту, на якому гралися діти, хтось попросив прибрати його. Вони не звертали увагу, але через деякий час почули заклик сина обвинуваченої до бійки. ОСОБА_5 сказала, що ніхто битися не буде, після цих слів вискочила ОСОБА_7 , штовхнула потерпілу та завдала декілька ударів. Обвинувачена замахувалася ногою та завдала два удари ногою у ліве стегно. ОСОБА_16 вискочила щоб захистити подругу, але ОСОБА_7 і її зачепила, виявилося що від її удару побитий екран її телефону. Потім підійшли дівчата і з цього моменту підбігла сестра ОСОБА_22 та почала заспокоювати обвинувачену. Лайка продовжувалася, вони прийняли рішення викликати поліцію.

Дані покази співпадають із даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.06.2022 р., де покази давала свідок ОСОБА_16 , у яких повідомила, що 29.05.2022 р. близько 19 год. 30 хв. перебувала на даному майданчику разом з сином подруги: ОСОБА_5 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 коли вибігла невідома жінка, нецензурно висловлювалася, штовхалася. Надалі двічі вдарила ногою ОСОБА_5 в область стегна лівої ноги. Остання намагалася їх розбороняти. Невідома жінка знову підійшла до ОСОБА_5 схватила за футболку, розірвала ланцюжок, чим спричинила подряпини в області грудної клітки,. Після чого жінка відійшла, свідок почала заспокоювати дітей, а ОСОБА_5 викликала поліцію. Після написання заяви разом із потерпілою поїхали до лікарні.

Відповідно до висновку експерта № 699 від 15.06.2022 р. на основі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , враховуючи відомі обставини справи, дані медичної документації, дані протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що покази свідка ОСОБА_16 , дані нею 09.06.2022 року в ході проведення слідчого експерименту за її участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи потерпілої гр. ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показала, що з потерпілою знайома більше 11 років, обвинувачену ОСОБА_7 бачила на території району. 29.05.2023 р. вона разом з подругами гуляли на шкільному майданчику ЗОШ №19. Діти грали в футбол, через деякий час почався конфлікт та вона почула як син обвинуваченої сказав сину потерпілої, що зараз будемо битися. На що ОСОБА_5 відповіла, що ніхто ні з ким битися не буде, потерпіла навіть не підходила до сина обвинуваченої. Бачила як обвинувачена вибігла з-за будинку та почала нецензурно виражатися, підбігла до потерпілої та завдала два удари правою ногою, вони намагалися затулити потерпілу, але обвинувачена продовжувала битися і зірвала золотий ланцюг, тоді підбігла її сестра та почала відштовхувати ОСОБА_7 . Вони не могли зрозуміти претензії ОСОБА_7 до ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_24 намагалася її відпихнути, після чого обвинувачена почала і їй загрожувати побиттям. Навіть після того як приїхала поліція вона поводила себе зухвало. Діти в цей момент кричали та плакали, говорили «не бийте маму».

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що вона 29.05.2023 р. разом із сестрою ОСОБА_7 та її сином гуляли на шкільному дворі ЗОШ №19 за адресою: м. Полтава, вул. Івана Мазепи, 8. Діти почали між собою сперечатись, вони стояли від них на відстані, ОСОБА_7 почала іти в сторону дітей, потім ОСОБА_9 побачила вже як почався конфлікт. Повідомила, що її сестра запальна, але просто так вона б не закипіла, потім уже свідок побачила як ОСОБА_7 вдарила потерпілу по нозі, та порвала ланцюжок. Повідомила, що на власні очі не бачила як потерпіла чіпала її племінника.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.06.2022 р. свідок ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту показувала, що 29.05.2022 р. о 19 год. 30 хв. перебувала разом з сестрою ОСОБА_7 та її малолітнім сином ОСОБА_10 на території спортивного майданчика ЗОШ №19, що за адресою, м. Полтава, вул. І.Мазепи, 8. Між дітьми виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_18 покликав іншого хлопчика, щоб поговорити. На що відреагувала невідома жінка, яка являлася матір`ю цього хлопчика і підійшла до ОСОБА_10 . ОСОБА_7 побачила це та відразу підійшла до сина, а свідок спочатку поклала всі свої речі, а потім пішла вслід за сестрою. Побачила як обвинувачена підійшла вслід до невідомих жінок, які її обступили, та між ними почався конфлікт. В ході якого обвинувачена нанесла удар правою ногою в область лівої ноги жінки, яка була матір`ю хлопчика. Після чого штовхнула в область грудної клітки і схватила за одяг та різко потягнула чим пошкодила ланцюжок та нанесла подряпини. Потім жінок вдалося розтягнути і хтось викликав поліцію. ОСОБА_7 по медичну допомогу не зверталася.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має малолітнього сина ОСОБА_8 , також, до матеріалів справи долучена характеристика на ОСОБА_7 , в якій зазначено, що за роки проживання за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 проявила себе з виключно позитивного боку. За період проживання скарг від сусідів на неї не надходило. За свідченням сусідів працьовита, товариська, ввічлива. За весь цей час зарекомендувала себе як працьовита, товариська, ввічлива, як зразкова громадянка, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами. Бере участь у громадських роботах, що проводяться на території житлового будинку, в конфліктних ситуаціях з сусідами не помічена.

Обставин, які обтяжують покарання, як і обставин, які пом`якшують покарання, в ході розгляду справи не встановлено.

ОСОБА_7 , хоча і визнала частково свою вину, але на думку суду, щиро не покаялась, бо не відшкодувала шкоду, яка була завдана потерпілій, не принесла свої вибачення потерпілій, і весь час розгляду справи демонструвала негативне відношення до потерпілої та подій які, сталися.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вищезазначені данні щодо особи обвинуваченої та приходить до висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у вигляді громадських робіт.

Судом також розглянуто цивільний позов ОСОБА_5 який частково був визнаний обвинуваченою, а саме, у розмірі 2000 грн. У цивільному позові потерпіла просить стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 3 860 грн. та моральну шкоду у розмірі 8000 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що у наслідок інциденту обвинувачена пошкодила золотий ланцюг, розірвавши його, чим спричинила, матеріальні збитки на суму 2000 грн.

Обґрунтовуючи цивільний позов потерпіла зазначає, що даний інцидент відбувся на очах у малолітнього сина, що завдало йому психологічних травм, а вона отримала легкі тілесні ушкодження подряпини грудної клітки, також, даний інцидент спричинив неабиякий моральний стрес. Крім того, в подальшому, вона вимушена була відвідати разом з сином психолога, щоб врівноважити моральний стан обох, вартість такої послуги складала 310 грн. Нею сплачено 6 консультацій на загальну суму 1860 грн. Також зазначила, що ОСОБА_7 не відшкодувала вартість ремонту ланцюга. Також, матеріальну шкоду обґрунтовує тим, що неодноразово вона та її діти бачили обвинувачену на вулиці і терпіли її зухвалу поведінку. Додатково її обурює той факт, що обвинувачена навіть не вибачилася за спричинену потерпілій та її синові шкоду та моральні страждання, не виявила бажання для відшкодування хоча б частину витрат.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред?явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частина 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення й прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналогічні роз?яснення викладені у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільним справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року. Так, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та є вина зазначеної особи.

На відшкодування матеріальної шкоди суд стягує 2000 грн. витрат по ремонту золотого ланцюжка, що підтверджується наданою суду копією квитанції. Між тим, суд відмовляє у частині позовних вимог про стягнення витрат на консультацію психолога, оскільки наданий суду чек про проведення консультаційних послуг з протибулінгової агресії та психологічного відновлення на суму 1860 грн., не є достатнім та безсумнівним доказом того, що потерпіла отримала необхідну психологічні у допомогу, пов`язану з подіями, які мали місце 29.05.2022 р., так як суду не доведено, що ФОП ОСОБА_25 надав саме такі послуги, які були пов`язані з діями ОСОБА_7 .

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка ї завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 звернуто увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов?язаних з відшкодуванням такої шкоди. Крім цього, у п. 3 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

З урахуванням обставин справи, тривалості та характеру перенесених переживань, суд вважає, що на відшкодування моральної шкоди належить стягнути 4000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 2000 грн., та на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 4000 грн., а всього суму у розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1