Справа № 738/563/23
№ провадження 1-в/738/53/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_5

представника установи

виконання покарань - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_2

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривій Ріг Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна. Строк відбування покарання обчислюється з 10 травня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання засудженому зараховано строк його попереднього ув`язнення з 10 травня 2015 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року вказаний вирок суду залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції змінено, на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_2 у строк покарання у виді позбавлення волі зараховано строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 21 березня 2018 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З 10 травня 2015 року ОСОБА_2 перебував в УВП №13 м. Кривий Ріг, де характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався. За час перебування на лікуванні в ДУ «Бучанська ВК (№85)» з 06 червня 2018 року по 30 липня 2018 року режим утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав, до праці не залучався. За час відбування покарання з 04 травня 2018 року по 05 червня 2018 року та з 30 липня 2018 року по даний час в ДУ «Менська ВК (№91)» характеризується позитивно, дотримується режиму відбування покарання, розпорядження адміністрації установи виконує, накладені на засудженого стягнення 11, 23 квітня 2019 року та 23 березня 2021 року зняті та погашені. З 03 травня по 02 жовтня 2019 року та з 06 квітня 2021 року по 06 вересня 2021 року перебував на профілактичному обліку засуджених, які схильні до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання, на даний час на профілактичних обліках не перебуває. Залучений до суспільно корисної праці на підставі цивільно-правових договорів, а саме з 01 листопада 2018 року по 30 квітня 2019 року був працевлаштований кочегаром швейної дільниці, з 06 травня 2019 року по 30 квітня 2021 року виконував роботи з пошиття спецодягу, мав заохочення, з 20 лютого 2020 року по 01 квітня 2022 року виконував обов`язки нічного днювального, до роботи ставився добросовісно, отримував заохочення, з 01 листопада 2022 року по даний час виконує обов`язки працівника швейної дільниці, за виконання робіт отримав два заохочення. Залучається до виконання робіт з благоустрою та робіт з поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до яких ставиться посередньо. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться у відділенні відвідує, реагує на них позитивно, залучений до програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», заходи, передбачені вказаною програмою, виконує в повному обсязі. За час відбування покарання ОСОБА_2 по відбуттю ним відповідної частини строку покарання мав право на пільги, зокрема на ст.100, 101 КВК України, ст. 82, 81 КК України, у задоволенні яких комісією установи виконання покарань було відмовлено. Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого та можливості застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України, ОСОБА_2 отримав 76 балів, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання на підставі ст.81 КК України. Окрім цього, засуджений хворіє, з березня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в Менській міській лікарні. На даний час ОСОБА_2 відбув більше 3/4 частин призначеного судом строку покарання, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому просить застосувати до нього пільгу у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Захисник засудженого ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, наполягала на його задоволенні, зазначила, що її підзахисний довів своє виправлення, порушень не допускає, діючих стягнень не має, має заохочення, з вересня 2021 року на профілактичних обліках не перебуває, починаючи з 2018 року весь час працевлаштований на підприємстві установи виконання покарань. Також просила суд врахувати стан здоров`я її підзахисного, вказала, що він хворіє та потребує лікування, а знаходження його в установі виконання покарань позбавляє його можливості отримати належну медичну допомогу.

Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити, зазначив, що діючих стягнень не має, відбув більше 3/4 частини призначеного судом покарання, весь час працює, сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, має заохочення, а тому вважає, що довів своє виправлення.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні пояснив, що на даний час засуджений характеризується позитивно, на профілактичних обліках не перебуває, діючих стягнень не має, при вирішенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення поклався на розсуд суду.

Прокурор висловив думку про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, поведінка засудженого протягом усього часу відбування покарання не завжди була позитивною, протягом 2019-2021 років притягувався до відповідальності, за що отримав чотири стягнення, які на даний час погашені, двічі перебував на профілактичних обліках засуджених, які схильні до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання, на даний час поведінка засудженого та відсутність у нього діючих стягнень свідчать лише про те, що ОСОБА_2 розпочинає шлях виправлення, а не про його виправлення.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 10 травня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_2 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 10 травня 2015 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_2 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року вирок Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року змінено, на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_2 у строк покарання у виді позбавлення волі зараховано строк його попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 21 березня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті судові рішення залишено без змін.

Таким чином, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув встановлену законом частину покарання, яка надає право на застосування умовно-дострокового звільнення і станом на 22 червня 2023 року невiдбутий строк покарання становить ще 3 роки 3 дні позбавлення волі.

З характеристики засудженого, вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 10 травня 2015 року.

За час перебування в УВП №3 м. Кривий Ріг характеризувався посередньо: порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав, до праці не залучався.

За час відбування покарання в ДУ «Менська ВК (№91)» з 04 травня 2018 року по 06 червня 2018 року характеризувався посередньо: під контролем дотримувався норм, що визначають порядок відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

З 06 червня 2018 року по 30 липня 2018 року у зв`язку з лікуванням відбував покарання у ДУ «Бучанська ВК (№85)», де встановленого порядку відбування покарання не порушував, стягнень та заохочень не мав, до суспільно корисної праці не залучався.

З 30 липня 2018 року продовжує відбувати покарання в ДУ «Менська ВК (№91)», де дотримується норм, що визначають порядок відбування покарання, розпорядок дня колонії виконує, за вчинення порушень встановленого порядку відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. На підставі наказів з 03 травня 2019 року по 02 жовтня 2019 року та з 06 квітня 2021 року по 06 вересня 2021 року перебував на профілактичному обліку засуджених, які схильні до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання. На даний час на профілактичних обліках не перебуває. На підставі цивільного-правового договору №67, № 87 з 01 листопада 2018 року по 01 травня 2019 року був працевлаштований на посаду кочегара швейної дільниці підприємства установи, до майна установи та предметів, які використовував при виконанні роботи, ставився дбайливо, з 06 травня 2019 року по 30 квітня 2021 року працював на посаді робітника з пошиття спецодягу швейної дільниці підприємства установи, правила розпорядку дня не порушував, має заохочення. З 20 лютого 2020 року по 01 квітня 2022 року виконував обов`язки нічного днювального відділення, до покладених на нього обов`язків ставився добросовісно, за що отримав заохочення. На підставі договору цивільно-правового характеру №137 від 01 листопада 2022 року виконував обов`язки працівника швейної дільниці установи, до роботи ставився добросовісно, отримав два заохочення. На даний час не працює. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до роботи ставиться посередньо. Передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань виконує, з представниками адміністрації ввічливий та чемний, на зроблені йому зауваження реагує належним чином. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі відвідує, реагує на них байдуже, особистої участі в організації таких заходів не приймає. Бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», заходи вказаної програми намагається виконувати.

З довідки про стягнення та заохочення, вбачається, що засуджений ОСОБА_2 за час відбування покарання в місцях позбавлення волі отримав чотири стягнення, а саме: 11 квітня 2019 року - за зберігання забороненого предмету (мобільного телефону) у вигляді суворої догани (на даний час зняте); 23 квітня 2019 року - за порушення форми одягу та зберігання забороненого предмету (шила кустарного виготовлення) у вигляді попередження (над даний час погашене); 31 грудня 2020 року - за порушення обов`язків нічного днювального відділення СПС у вигляді попередження (на даний час погашене), при цьому у характеристиці зазначено, що до покладених на нього обов`язків нічного днювального ставився добросовісно та заохочувався; 23 березня 2021 року - за зберігання забороненого предмету (мобільного телефону) отримав ДІЗО 7 діб (на даний час погашене); та чотири заохочення: 12 серпня 2019 року - за сумлінну поведінку та ставлення до праці засудженому достроково було знято раніше накладене стягнення від 11 квітня 2019 року; 28 березня 2022 року, 09 вересня 2022 року та 17 лютого 2023 року - за сумлінну поведінку, виконання покладених обов`язків нічного днювального відділення СПС №2, виконання покладених обов`язків робітника швейної дільниці отримав подяки (а.с.на звороті 17).

З матеріалів особової справи вбачається, що рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №25 від 16 листопада 2021 року) засудженому ОСОБА_2 було відмовлено в застосуванні до нього ст.82 КК України, оскільки останній не став на шлях виправлення (а.о.с.44 том 2).

Згідно з опитувальним аркушем щодо зміни умов тримання, заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_2 члени комісії установи висловили думку про те, що засуджений не заслуговував на застосування до нього ст.82 КК України (а.о.с.45 том 2).

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2022 року, яка набрала законної сили 10 лютого 2022 року, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, було відмовлено.

30 грудня 2022 року у ОСОБА_2 , який відбув частини призначеного судом строку відбування покарання, настала пільга, передбачена ст.81 КК України.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №24 від 30 грудня 2022 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення, рішення прийнято одноголосно.

Засуджений був ознайомлений з вищевказаним рішенням комісії та порядком його оскарження, рішення не оскаржував.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, складеного щодо ОСОБА_2 з використанням матеріалів особової справи та підсистеми «КАСАНДРА», отриманим внаслідок аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений отримав 74 бали, що вказує на те, що він став на шлях виправлення (довів свого виправлення) та може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення (ст. 81, 82 КК України).

На засіданні спостережної комісії Менської міської ради 28 квітня 2023 року було розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_2 щодо можливості застосування до нього пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, за результатами розгляду якого прийнято постанову № 4 (протокол №8 від 28 квітня 2023 року) про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 такої пільги.

З матеріалів особової справи та доданих до клопотання, які характеризують особу засудженого, вбачається наступне.

З довідки №166/ЗС-21 від 09 листопада 2021 року планово-виробничого відділу ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№91)» вбачається, що засуджений ОСОБА_2 протягом серпня 2018 року-березня 2021 року залучався до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства установи виконання покарань, де до роботи ставився посередньо, відвідував робоче місце не регулярно, об`єм наданих засудженим послуг не завжди був на відповідному рівні (том 2 а.о.с.50).

З довідки №100/ЗС-23 від 06 січня 2023 року планово-виробничого відділу ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№91)» вбачається, що засуджений ОСОБА_2 до роботи ставиться добре, поставлені перед ним завдання виконує сумлінно, відвідує швейну дільницю регулярно, за результатами роботи 10 серпня та 10 грудня 2022 року отримав заохочення.

З січня 2023 року засуджений не працює.

З матеріалів клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_2 має хронічні захворювання, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні як в Менській міській лікарні, так і в ДУ «Бучанська ВК (№85)».

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Отже, з положень статті 81 КК України вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Висновок суду про те, що засуджений довів своє виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи, за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, або розгляду клопотання, а на даних за увесь час відбування покарання або принаймі протягом значної частини цього строку.

З наявної в матеріалах справи характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що поведінка засудженого за весь час відбування покарання не завжди була сумлінною. ОСОБА_2 у місцях позбавлення волі перебуває з 2015 року, а позитивні зрушення в його поведінці розпочалися лише з 2022 року, тобто незадовго до настання пільги.

Так, в ДУ «Менська виправна колонія (№91) покарання відбував з 04 травня 2018 року по 06 червня 2018 року та продовжує відбувати з 30 липня 2018 року по теперішній час. Протягом 2019-2021 років він чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких двічі за зберігання забороненого предмету, протягом вказаного періоду двічі перебував на обліку засуджених, які схильні до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання, останній раз знятий з обліку 06 вересня 2021 року; після отриманого у 2019 році заохочення двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності; з серпня 2018 року по березень 2021 року залучався до суспільно-корисної праці на швейній виробничій дільниці підприємства, де до роботи ставився посередньо, не регулярно відвідував робоче місце, об`єм наданих послуг не завдали був на відповідному рівні.

Також в матеріалах особової справи містяться відомості про те, що на попередніх комісіях установи протоколом №14 від 16 липня 2019 року та протоколом №25 від 16 листопада 2021 року ОСОБА_2 було відмовлено в застосуванні пільг, передбачених статтями 100 та 101 КВК України та статтею 82 КК України, а 30 грудня 2022 року комісією також було відмовлено у застосуванні до засудженого пільги, передбаченої ст.81 КК України. У всіх випадках комісії прийшли висновку, що засуджений відповідно не ставав та не став на шлях виправлення, та своєю поведінкою та ставленнм до праці не довів своє виправлення. Членами комісії рішення приймалися одноголосно.

Судом встановлено, що позитивні зміни в поведінці засудженого та його ставленні до праці відбулися незадовго до настання пільги, передбаченої ст.81 КК України, а саме з 2022 року. ОСОБА_2 змінив своє ставлення до праці, у зв`язку з чим у березні, серпні, вересні та грудні 2022 року отримав заохочення. Після відмови комісією установи виконання покарань засудженому ОСОБА_2 в застосуванні до нього ст.81 КК України (рішення комісії 30 грудня 2022 року), отримав ще одне заохочення.

Водночас з тим, з 2023 року засуджений не працює.

Згідно з поясненнями представника установи виконання покарань, вказівка у характеристиці на те, що засуджений характеризується позитивно, зазначена на час її складання та затвердження, а не за весь час відбування ним покарання.

Суд звертає увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання, проте такої «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання, судом не встановлено.

Відсутність на даний час діючих стягнень у засудженого, дотримання ним режиму утримання та відбуття визначеної законом частини покарання, не є визначальними під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки погашення та зняття стягнень має важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої ст. 81 КК України, таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дотримання засудженим норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями ст. 107 КВК України.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_2 отримав 74 бали, що вказує на те, що він став на шлях виправлення (довів свого виправлення) та може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення (ст. 81, 82 КК України) проте не є, на думку суду, безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що короткострокова позитивна динаміка у поведінці засудженого за період, який безпосередньо передував настанню пільги та розгляду клопотання, може свідчити, що він став на шлях виправлення, однак не може стверджувати, що він за увесь період відбування покарання повністю довів своє виправлення та про його готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд приходить до висновку про передчасність заявленого клопотання, оскільки відсутні підстави однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_2 , а також переконливі дані про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 27 червня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1