Номер провадження 11-кп/816/329/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеокоференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строку відбування покарання та про залишення у слідчому ізоляторі, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строку відбування покарання та про залишення у слідчому ізоляторі.

Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що засуджений тимчасово перебуває в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор», відповідно клопотання слід подавати до належного суду за місцем відбування покарання. Крім того на час вчинення злочинів засудженим та ухвалення вироків, вже діяла інша редакція ч. 5 ст. 72 КК України, згідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Також розгляд поданого клопотання у порядку виконання вироку не є окремим розглядом судової справи, таким чином немає законних підстав для залишення засудженого в слідчому ізоляторі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, невмотивованим, засуджений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його клопотання в повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_6 просить переглянути його справу та перерахувати строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у редакції ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015 р.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 , який подану апеляційну скаргу підтримав та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без зміни, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 16 березня 2020 року, ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 05 років 06 місяців позбавлення волі.

Місцем відбування покарання засудженому визначене ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», Харківської області, 03 листопада 2021 року тимчасово переведений з колонії до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для розгляду заяви про роз`яснення ухвали.

Засуджений ОСОБА_6 , перебуваючи в слідчому ізоляторі, звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відповідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, а згідно ст. 539 КПК у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема п. 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу, клопотання може бути подане або до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання (п. 1 ч. 2), або до суду, який ухвалив вирок (п. 4 ч. 2).

Отже, клопотання засудженого про перерахунок строку відбування покарання має розглядатись за місцем відбування засудженим покарання, або за місцем знаходження суду, який ухвалив вирок, що є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема ст. 537 і ч. 2 ст. 539 КПК, оскільки судове рішення відносно ОСОБА_6 набрало законної сили і останньому компетентним органом визначено відбувати призначене покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)».

При цьому у разі необхідності вирішення питання про перерахунок строку відбування покарання, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, повинно подаватись до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тобто за місцем знаходження відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)», або ж до суду, який ухвалив вирок. Іншого порядку вирішення цього питання кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов цілком вірного висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строку відбування покарання не віднесено до територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми з вказаних вище мотивів, постановив ухвалу у межах своїх повноважень та за процедурою і у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) строк попереднього ув`язнення зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі лише у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII (вступив в силу 21.06.2017 р.) Частину п`яту статті 72 КК викладено у наступній редакції «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Відповідно до п. 105 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Пунктом 106 зазначеної постанови передбачено, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК не допускається.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 16 березня 2020 року, злочинні діяння засудженим було вчинено в 2018 році, тобто вже під час дії ч.5 ст.72 КК в редакції Закону №2046-VIII від 18.05.2017 року, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. А тому в даному випадку підстави для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень ч.5 ст.72 КК в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року відсутні.

Статтею 18 Кримінально-виконавчого Кодексу України визначено, що засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у виправних колоніях. Сумський слідчий ізолятор не відноситься до колоній та є установою тимчасового тримання. Фактично в Сумському слідчому ізоляторі засуджений ОСОБА_6 покарання не відбуває, а знаходиться тут тимчасово.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що за результатом розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 , судом першої інстанції було прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування, про що просить апелянт, під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про перерахунок строку відбування покарання та про залишення у слідчому ізоляторі - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4