Справа № 305/898/22
Номер провадження 1-кс/305/247/23
УХВАЛА

18.09.2023. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,.

11.09.2023 суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України.

Заяву мотивує тим, що у його провадженні перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено в ЄРДР 05.02.2018 за №0000108 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України (справа №305/898/22, номер провадження 1-кп/305/155/23). З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 , 04 лютого 2018 року, близько 01 години 00 хвилин, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_6 , будучи в АДРЕСА_1 на території дворогосподарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 без батьківства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом злому навісного замка на вхідних дверях проникли до підсобного приміщення за вищевказаною адресою, звідки таємно викрали 7 банок бринзі об`ємом 1 л кожна, вартістю 140 гривень, загальною вартістю 980 гривень, 10 банок тушкованого м`яса свинини, об`ємом 1 л кожна, вартістю по 140 гривень, загальною вартістю 1400 гривень, два алюмінієві бідони ємкістю 40 л кожний, вартістю 400 гривень, загальною вартістю 800 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 без батьківства матеріальну шкоду на загальну суму 3180 гривень. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб. Також, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Рахів, Рахівського району, Закарпатської області, достовірно знаючи, що його брат, ОСОБА_6 , є неповнолітнім, з метою вирішення матеріально-побутових умов сім`ї та схилити останнього до участі у вчиненні крадіжки чужого майна, шляхом переконання та розпалювання корисливого мотиву, вплинув на свідомість ОСОБА_6 , внаслідок чого втягнув його у злочинну діяльність. Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, тобто у втягненні неповнолітнього узлочинну діяльність. Матеріали зазначеного кримінального провадження були виділені з матеріалів кримінального провадження за обвинувальним актом № 1-кп/305/233/18, відомості про яке внесено в ЄРДР за № 0000108 про обвинувачення ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України. Рахівський районний суд, де він був головуючим у справі, 13.07.2023 ухвалив вирок щодо ОСОБА_6 , де суд встановив вину останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Зокрема, неповнолітній ОСОБА_6 , 04 лютого 2018 року, близько 01 години 00 хвилин, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи в АДРЕСА_1 на території дворогосподарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 без батьківства, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом злому навісного замка на вхідних дверях проникли до підсобного приміщення за вищевказаною адресою, звідки таємно викрали 7 банок бринзі об`ємом 1 л кожна вартістю 140 гривень, загальною вартістю 980 гривень, 10 банок тушкованого м`яса свинини об`ємом 1 л кожна, вартістю по 140 гривень, загальною вартістю 1400 гривень, два алюмінієві бідони ємкістю 40 л кожний, вартістю 400 гривень, загальною вартістю 800 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 без батьківства матеріальну шкоду на загальну суму 3180 гривень. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб та йому призначено покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст.75 та 104 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Обвинувальний акт про кримінальне правопорушення, відомості про яке внесено в ЄРДР за № 0000108, про обвинувачення ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України містив детальний фактичний опис злочину, вчиненого обвинуваченими за попередньою змовою, їхню роль як спільних виконавців злочину, точний фактичний опис їхніх злочинних дій. Оскільки обвинувачені переховувалися від суду, кримінальне провадження щодо них було зупинено, а після встановлення місця знаходження ОСОБА_6 , матеріали щодо нього були виділені в окреме провадження й розглянуті судом з постановленням вирок, про який вказувалося вище. Наразі до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , а також прокурор одночасно подав клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 для доставки його в суд для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням висновків ЄСПЛ у справі «Муча проти Словаччини» вважає, що беззаперечно наявні обставини неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі про обвинувачення ОСОБА_4 внаслідок ухвалення ним вироку у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 і ці обставини безумовно можуть викликати сумнів у його неупередженості як судді. Отже, з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ст.304 КК України, вважає за необхідне заявити про самовідвід судді.

В судове засіданні суддя ОСОБА_3 не з`явився. Надав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути заяву про самовідвід за його відсутності, зміст якої підтримує у повному обсязі.

Прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури, в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлені належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань про відкладення розгляду заяви про самовідвід не подавали.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлені належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань про відкладення розгляду заяви про самовідвід не подавали.

Оскільки учасники у судове засідання не з`явилися, то у відповідності до ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду заяви судді ОСОБА_10 про самовідвід судом за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши викладені у заяві про самовідвід доводи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.09.2023 заява про самовідвід у провадженні 1-кс/305/247/23 розподілена судді ОСОБА_1 .

Cтаття 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав, має на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі Білуга проти України, від 28.10.98. у справі Ветштайн проти Швейцарії, тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

При цьому, ч.5 ст.80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивований.

Вмотивованість відводу передбачає правильність викладу фактичних підстав, що вказують на упередженість судді, якомога більша деталізація цих фактів, зазначення того, що підстави для заявленого відводу викликають сумнів в неупередженості зазначених суб`єктів, посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться.

Заявляючи самовідвід з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя ОСОБА_3 посилався на наявність інших обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді. Свою заяву обґрунтував тим, що не може розглядати кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ст.304 КК України, оскільки у його провадженні перебувало кримінальне провадження, відомості про яке були внесені в ЄРДР 05.02.2018 за № 0000108, про обвинувачення ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України.

Матеріали кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ст.304 КК України були виділені з матеріалів кримінального провадження за обвинувальним актом № 1-кп/305/233/18, відомості про яке внесено в ЄРДР за № 0000108 про обвинувачення ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.185 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України.

13.07.2023, Рахівський районний суд Закарпатської області, де головуючим у справі був ОСОБА_3 ухвалив вирок, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, й призначено покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст.75 та 104 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Разом з тим, заявлений сууддею ОСОБА_3 самовідвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

У заяві про самовідвід акцентується увага на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , а як наслідок і вирок у справі про обвинувачення ОСОБА_6 (справа №305/1725/22, провадження по справі 1-кп/305/170/23) містив детальний фактичний опис злочину, вчиненого ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_6 їхню роль, як спільних виконавців злочину, точний фактичний опис їхніх злочинних дій.

Статті 75, 76 КПК України, містять вичерпний перелік підстав для відводу судді, серед яких не має заявлення відводу з причин розгляду суддею іншого кримінального провадження за участю спільних виконавців злочину.

Під час розгляду заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід, судом не встановлено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 та свідчили б про його особисту зацікавленість в розгляді справи. Обставини, які б підтвердили надання суддею переваг в реалізації принципу змагальності сторін будь-кому з учасників процесу, також відсутні.

Наведені у заяві про самовідвід факти не є обставинами, які в розумінні ст.75 КПК України виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Тому неупередженість судді при здійсненні правосуддя є основним його обов`язком.

Суд зазначає, що незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. Судді повинні бути безсторонніми, вільними відбудь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. (Висновок No1(2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів незмінності суддів»).

Відповідно до Бангалорських принципів діяльності суддів, суддя повинен, наскільки це можливо, поводити себе таким чином, щоб звести до мінімуму випадки, які можуть стати підставою для відсторонення його від розгляду справи або від винесення рішення, тому суддя має заявляти самовідвід від участі в розгляді справи лише в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі.

Подаючи заяву про самовідвід, суддя не зазначив, як ухвалення ним вироку у справі про обвинувачення ОСОБА_6 (справа №305/1725/22, провадження по справі 1-кп/305/170/23), може вплинути на порушення ним основного обов`язку судді щодо неупередженого розгляду справи та на неможливість винесення ним об`єктивного судового рішення, оскільки безсторонність та неупередженість судді є не правом, а обов`язком судді, в т.ч. однією із підстав набуття такого правового статусу.

Суд також зазначає, що не є підставами для самовідводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а за певних обставин можуть мати ознаки зловживання правом.

Оскільки суддею не наведено даних про його упередженість в даній справі, заява про самовідвід не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80,81, 82 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Рахівського районного суду ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження про обвинуваченняОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1