Справа № 203/2884/23
Провадження № 1-кп/0203/644/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000943 06 квітня 2023 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт в певний період часу. В обґрунтування відсутності збереження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України захисник вказав, що продовжуючи міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд зауважував про збереження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв?язків, та вірогідність намагання обвинуваченого приховуватись від правосуддя через розуміння ним тяжкості «начебто» скоєного злочину та вірогідного терміну покарання. Проте, вже на стадії завершення підготовчого провадження, до справи № 203/2884/23 було долучено докази, які спростовують будь-яку вину обвинуваченого у вчиненні злочину, склад якого передбачений ч. 3 ст. 307 КК України. Натомість, вказані докази засвідчують протиправність дій відносно ОСОБА_4 , яка зумовлена недостовірністю доказів, які було штучно створено задля несправедливого притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, який ним скоєно не було. На спростування доводів обвинувачення щодо відсутності стійких соціальних зв?язків ОСОБА_4 , захисник додав копії заяв від його матері та співмешканки, які засвідчують про наявність родинних відносин, постійну участь та присутність обвинуваченого у житті кожного члена родини. На засвідчення місця проживання, у разі зміни запобіжного заходу на більш м?який, захисник додав копію договору оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Стосовно процесуальних ризиків вказує на те, що його підзахисного вже було допитано у якості підозрюваного ще на стадії досудового розслідування, та беручи до уваги стадію розгляду кримінального провадження, усі докази з боку обвинувачення вже було долучено разом з обвинувальним актом.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника, зазначивши, що ризики, на підставі яких обрано запобіжний захід та надалі продовжено, на даний час існують та належним чином доведені.

Дослідивши клопотання про зміну запобіжного заходу, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Тобто, із вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо обвинуваченого допускається за наявності на те підстав, для його заміни, а саме наявності нових обставин.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів клопотання стороною захисту не вказано нових обставин, які можуть слугувати підставами для зміни обраного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, які були встановлені ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2023 року.

З огляду на конкретні обставини, а також, зважаючи на тяжкість покарання за особливо тяжкий злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , обставини вчинення злочину, що інкриміновано та особисті дані, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а потім слугували підставою для його продовження, а саме, визначені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, наявність вказаних ризиків було підтверджено і ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.06.2023 року, якою ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2023 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою було залишено без змін.

Доводи захисника про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків хоча і можуть мати місце, проте вони не є безумовними підставами для зміни останньому запобіжного заходу та самі по собі не можуть слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того, з приводу доводів захисника про долучення доказів, які спростовують будь-яку вину обвинуваченого у вчиненні злочину, склад якого передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, суд зазначає наступне.

Обвинувачення висунуте ОСОБА_6 перевіряється судом, який здійснює судове провадження на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу у суді першої інстанції на стадії судового розгляду, вирішальним є питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження існування яких в даному випадку було встановлено.

Отже, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою є достатньою і необхідною мірою, яка гарантує виконання ним покладених обов`язків та запобігає ризикам, а тому, підстав для його зміни суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 201, 335, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт в певний період часу, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1