Справа № 344/9102/23
Провадження № 1-кс/344/3629/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі міста Івано-Франківськ заяву ОСОБА_3 про відвід дізнавача,-

В С Т А Н О В И Л А:

23 травня 2023 року заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід старшого дізнавача Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000592 від 01 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що у провадженні старшого дізнавача Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження №0000592 від 01 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 Кримінального кодексу України. У лютому 2023 року заявником було подане клопотання дізнавачу про закриття кримінального провадження, оскільки в ньому закінчився строк досудового розслідування та жодній особі не було вручено повідомлення про підозру. У задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено. Більше того минулого тижня заявнику кілька разів телефонували з невідомих номерів та незнайомі люди, які представлялися дільничними та вказували, що відносно нього відкрито кримінальне провадження про несплату аліментів, і ОСОБА_4 надіслала їм доручення доставити ОСОБА_3 для проведення слідчих дій. Таким чином, спроби ОСОБА_4 проводити якісь слідчі дії після закінчення терміну досудового розслідування є незаконними. Більше того Кримінальним процесуальним кодексом України взагалі не передбачено якихось доручень дізнавача дільничним про доставку особи для проведення слідчих дій. Крім того, 08 лютого 2023 року в коридорі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, очікуючи на проголошення рішення суду, до нього підійшла ОСОБА_4 та привселюдно вимагала прийти до неї для дачі пояснень. Надати повістку дізнавач категорично відмовилася та почала голосно погрожувати «зробити привід». На запитання, чому кримінальне провадження, в якому закінчився термін досудового розслідування не закрито, ОСОБА_4 відповіла, що знає, що робить, оскільки у неї великий стаж роботи. За цим всім спостерігала ОСОБА_5 , не приховуючи своєї радості та знімала це на відео. Заявник вважає, що така поведінка дізнавача є незаконною, такою, що завдала йому моральних страждань, принизила честь і гідність, завдала шкоди діловій репутації. Такі дії та бездіяльність ОСОБА_4 породжують у заявника сумніви щодо її об`єктивності та неупередженості, дане кримінальне провадження має на меті переслідування ОСОБА_3 , чинення психологічного тиску, завдання душевних страждань та перешкоджання участі у вихованні дітей на замовлення ОСОБА_5

За таких обставин заявник просить відвести дізнавача Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000592 від 01 вересня 2021 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 не прибув, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.

Дізнавач ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що факти, викладені у заяві, не мають об`єктивного підтвердження, просила суд у задоволенні заяви відмовити.

Слідчим суддею з урахуванням положень частини третьої статті 81 Кримінального процесуального кодексу України, згідно якої при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності особи, якій заявлено відвід.

Також, враховуючи те, що скаржником викладені обставини по суті даної заяви безпосередньо у заяві, дізнавачем до суду надано матеріали кримінального провадження № 0000592 від 01 вересня 2021 року, а також те, що дізнавач до суду не прибув, при цьому відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду заяви, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути заяву по суті з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали судового провадження за заявою, матеріали кримінального провадження №0000592 від 01 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 Кримінального кодексу України, слідчий суддя виходить з наступного.

Положеннями пункту 18 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 77 Кримінального процесуального кодексу України передбачені підстави для відводу прокурора, слідчого, дізнавача.

Так, згідно частини першої статті 77 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Наведений перелік підстав для відводу слідчого є вичерпним.

Частина п`ята статті 80 Кримінального процесуального кодексу України встановлює, що відвід повинен бути вмотивованим.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, а тому при вирішенні питання про наявність підстав для відводу слідчого, доцільним буде звернутись також до інших джерел права, які визнані в Україні, а саме практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, згідно правових позицій, висловлених у рішеннях Європейського суду з прав людини, який констатує в аналогічних випадках порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

При цьому така інституція як «Суд» в розумінні практики Європейського суду з прав людини має відноситися не тільки саме до суду, а і до інших державних органів.

Відповідно до змісту положень частин першої-другої статті 81 Кримінального процесуального кодексу України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

У відповідності до положень частини першої статті 401 Кримінального процесуального кодексу України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно частини п`ятої статті 40 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Як зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

У своїй заяві про відвід дізнавача заявник посилається на положення пункту 3 частини першої статті 77 Кримінального процесуального кодексу України, що передбачає наявність інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Проте обставини, на які посилається суб`єкт звернення у своїй заяві, все ж таки не доводять упередженості дізнавача.

Для відведення дізнавача за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу його упередженість чи заінтересованість у результаті кримінального провадження.

При цьому відводу підлягає дізнавач не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути обґрунтовані сумніви в їх неупередженості.

Разом з тим, обставин, за наявності яких дізнавач ОСОБА_4 підлягала би відводу від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000592 від 01 вересня 2021 року, слідчим суддею не встановлено.

Фактів допущення дізнавачем ОСОБА_4 , яка наразі проводить досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, умисної службової недбалості при розслідуванні кримінального провадження, ігнорування виконання процесуальних доручень прокурорів, невиконання ухвал слідчих суддів, у судовому засіданні не встановлено.

При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Доводи заявника носять суб`єктивний характер, а мотиви, зазначені ним у заяві, не підтверджені у судовому засіданні, тому слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід старшого дізнавача Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 у повному обсязі.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику те, що питання відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування відповідно до пункту 8 частини другої статті 36 та пункту 2 частини другої статті 39 Кримінального процесуального кодексу України вправі ініціювати прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, перед керівником органу досудового розслідування, а також керівник органу досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 3, 77, 80, 81, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід старшого дізнавача Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000592 від 01 вересня 2021 року - відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1