Cправа №505/3022/23
Провадження №1-кс/505/1206/2023
УХВАЛА

Іменем України

02.08.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000291 від 26.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СД Подільського РУП ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №-0000291 від 26.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України.

29.07.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено рослини схожі на рослини роду коноплі у кількості 64 одиниці, які поміщено до поліетиленового мішку білого кольору, пристрій для вживання наркотичних речовин який складається з нижньої частини що являє собою глечик та верхньої частини у вигляді пластикової пляшки разом з ковпачком на якому містяться залишки наркотичних речовин, який поміщено до сейф-пакету PSP 3229013, також у гаражі виявлено та в подальшому вилучено двадцять набоїв ззовні схожих на набої калібру 5,45мм запаковані до сейф-пакету PSP 1169950.

Дізнавач зазначає, що вилучені рослини та предмети визнано речовими доказами та є достатні підстави вважати, що вони можуть прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується для тимчасового позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Від старшого дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки слідчий надав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, суд вважає, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначеної особи, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, містить відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, мають тимчасовий характер.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню за №-0000291, - задовольнити.

Накласти арешт на 64 рослини, що ззовні схожі на рослини роду коноплі, пристрій для вживання наркотичних речовин який складається з нижньої частини що являє собою глечик та верхньої частини у вигляді пластикової пляшки разом з ковпачком на якому містяться залишки наркотичних речовин, та на двадцять набоїв ззовні схожих на набої калібру 5,45мм, шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном і використовувати його.

Речові докази - 64 рослини, що ззовні схожі на рослини роду коноплі, пристрою для вживання наркотичних речовин який складається з нижньої частини що являє собою глечик та верхньої частини у вигляді пластикової пляшки разом з ковпачком на якому містяться залишки наркотичних речовин, двадцяти набоїв ззовні схожих на набої калібру 5,45мм, зберігати в камері зберігання речових доказів.

Виконання ухвали покласти на старшого дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1