Справа №295/9722/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000997 від 18.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на фольговий згорток та зіп-пакет із невідомою речовиною білого кольору зовні схожою на наркотичну та мобільний телефон марки «Редмі нот 8 про», які вилечено під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасово позбавити власника, користувачів та інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

У клопотанні вказано, що сектором дізнання Житомирського РУП ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000997 від 18.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2023 близько 13 годин 55 хвилин за адресою: м. Житомир, вулиця Чуднівська, 49, працівниками поліції під час поверхневої перевірки у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено речовину, ззовні схожою на наркотичну та працівниками СОГ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, якими було вилучено фольговий згорток та зіп-пакет із невідомою речовиною білого кольору зовні схожою на наркотичну та мобільний телефон марки «Редмі нот 8 про» з мобільним номером НОМЕР_1 , з метою подальшого огляду даного мобільного пристрою та встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування по факту кримінального правопорушення відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000997 від 18.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської окружної прокуратури.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2023 близько 13 годин 55 хвилин за адресою: м. Житомир, вулиця Чуднівська, 49, працівниками поліції під час поверхневої перевірки у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено речовину, ззовні схожою на наркотичну та працівниками СОГ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, якими було вилучено фольговий згорток та зіп-пакет із невідомою речовиною білого кольору зовні схожою на наркотичну та мобільний телефон марки «Редмі нот 8 про» з мобільним номером НОМЕР_1 .

Постановою про визнання речовими доказами від 19.07.2023 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000997.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені при розгляді клопотання, предмет досудового розслідування, а також те, що фольговий згорток та зіп-пакет із невідомою речовиною білого кольору зовні схожою на наркотичну є речовими доказами у кримінальному провадженні та з метою збереження зазначеного доказу, слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині є обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про мобільного телефону марки «Редмі нот 8 про» з мобільним номером НОМЕР_1 для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Слідчий у клопотанні не надає жодних обґрунтувань яким критеріям речового доказу, наведеним у статті 98 КПК України, відповідає мобільний телефон.

Крім того, слідчим у клопотанні не доведений факт того, що вилучений мобільний телефон є об`єктом правопорушення та в подальшому може бути доказом у кримінальному провадженні, а відтак підлягає відповідному арешту в порядку ст. 170 КПК України.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У такому випадку, зважаючи на недоведеність слідчим використання вилученого мобільного телефону як доказу в кримінальному провадженні, накладений арешт на вище зазначене майно може призвести до порушення прав відповідних власників на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

При цьому, в матеріалах, доданих до клопотання, відсутні докази висунутої підозри власнику майна у причетності до вчиненого кримінального правопорушення та відсутні будь-які дані, які б вказували на можливу їх причетність до розслідуваного кримінального правопорушення. Вилучене майно не підлягає спеціальній конфіскації та конфіскації майна як виду покарання та не може бути використане задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, згідно з вимогами ст. ст. 170, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на фольговий згорток та зіп-пакет із невідомою речовиною білого кольору зовні схожою на наркотичну.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника, користувачів можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1