Справа № 761/8523/23
Провадження № 1-кс/761/5734/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_3 звернувся адвокат ОСОБА_4 , зазначивши, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.02.2023 (справа № 761/4580/23) у кримінальному провадженні № 0000032 від 31.01.2023 за ч. 3 ст. 301 КК України накладений арешт на автомобіль «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , WIN-код НОМЕР_3 ,які належать ОСОБА_3 .

На думку ініціатора клопотання, оскаржуваний захід забезпечення кримінального провадження застосований необґрунтовано, оскільки ОСОБА_3 відношення до вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 301 КК України не має, арештований автомобіль не є речовим доказом, оскільки на законних підставах перебував у користуванні інших осіб.

На підставі викладеного представник власника майна просив скасувати арешт автомобіля та усунути обмеження прав його власника

У судове засідання представник власника майна, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду клопотання, не прибув, просив клопотання розглянути за його відсутності та задовольнити з наведених підстав.

Слідчий СУ ГУНП у Київській області до суду також не з`явився.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані документи, дійшов висновку про таке.

Завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його використання, перетворення, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, у такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Слідчий суддя, вирішуючи питання, чи має майно, щодо якого ініційоване скасування арешту, речовим доказом, враховує, що це майно містить ознаки, передбачені ст. 98 КПК, оскільки до речових доказів кримінально-процесуальний закон серед іншого відносить матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Виходячи з обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 КК України, підданий арешту транспортний засіб може містити на собі сліди кримінального правопорушення, оскільки, як встановлено слідчим суддею 14.02.2023 під час застосування оскаржуваного заходу забезпечення кримінального провадження, автомобіль «БМВ» перебував у користуванні підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яким інкриміноване ввезення на територію України з метою збуту чи розповсюдження, виготовлення зберігання, перевезення зображень або інших предметів порнографічного характеру, кіно- та відеопродукції, комп`ютерних програм порнографічного характеру.

Таким чином, і на час розгляду клопотання піддане арешту майно відповідає вимогам, визначеним п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням з-поміж інших власника майна, його представника за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Отже, вказана процесуальна норма покладає на заявника обов`язок довести наявність тих обставин, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Таким чином, ініціатор скасування арешту повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте без урахування певних суттєвих обставин.

Попри зазначене, представником власника майна не наведено переконливих доводів стосовно існування визначених законом факторів.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника що рішення про накладення арешту на майно порушується право власності його довірителя.

У той же час, право власності не є абсолютним, ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності гр. ОСОБА_3 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Сукупність наведених фактів, їх правова оцінка приводять до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 170, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , WIN-код НОМЕР_3 , який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.02.2023 (справа № 761/4580/23) у кримінальному провадженні № 0000032 від 31.01.2023 за ч. 3 ст. 301 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1