справа № 615/1599/23
провадження № 1-кп/631/158/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року під № 0000034 щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вишневе, Старосинявського району, Хмельницької області, громадянина України, із повною середньою освітою, перебуває на пенсійному забезпечені, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А НО В И В:

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року та 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженими Законами України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року та № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року та з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року та № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року та з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року, строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 8189-ІХ від 16 листопада 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

06 лютого 2023 року, близько 11 години 00 хвилин, більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в суді встановити не видалось можливим, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, діючи навмисно із корисливих мотивів, з метою власної наживи, прибув на автомобілі марки ГАЗ 53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , до території за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в розпорядженні Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області.

Прибувши за вказаною адресою, де на території росли дерева породи «Клен» та «Ясен», ОСОБА_4 , реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення деревини, із-за допомогою найманих працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких запевнив, що має дозвіл на вивезення деревини, спиляв 8 дерев породи «Клен» та 4 дерева породи «Ясен», після чого розпиляв деревину дров`яну непромислового використання у кількості 7,78 м?, завантажив до автомобіля марки ГАЗ 53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , та виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки незаконні дії ОСОБА_4 були зупинені працівниками правоохоронних органів.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 533М від 29 травня 2023 року ОСОБА_4 завдав майнової шкоди Валківській міській раді Богодухівського району Харківської області на загальну суму 8402 гривні 40 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 на пропозицію суду щодо призначення йому захисника відмовився від останнього, зазначивши, що буде самостійно здійснювати захист своїх інтересів, при цьому, винним себе визнав повністю, пояснивши, що дійсно скоїв інкриміноване йому в вину кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї провини, а також те, що він не ставить під сумнів фактичні обставини справи, а також правильність розуміння ним змісту цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засідання посилаючись на те, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин у справі, висловила думку про недоцільність досліджування під час судового розгляду справи усіх доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Представник потерпілої особи, Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому приписами Кримінального процесуального кодексу України порядку. На електронну адресу суду представник потерпілої особи ОСОБА_7 направив заяву, що була зареєстрована за вхідним № ЕП-1741/23-вх. від 18 серпня 2023 року, відповідно до якої просив судове засідання проводити за відсутності представника потерпілої особи.

У судовому засіданні у порядку, передбаченому статтею 325 Кримінального процесуального кодексу України, судом, з урахуванням думки учасників судового провадження, було вирішено питання про проведення судового розгляду без участі представника потерпілої особи, адже є можливим за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, з огляду на те, що цивільний позов в рамках кримінального провадження заявлений не був.

У зв`язку добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердженням ним фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ним змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів та процесуальних витрат, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

При цьому, з урахуванням висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені статтею 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, в рішенні від 19 жовтня 2006 року у справі «Коваль проти України», відповідно до пункту 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

Також, в рішеннях від 28 жовтня 2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України» та від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України» зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80 відповідно).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вільній формі дав суду свої пояснення, зазначивши, що дійсно за наведених в обвинувальному акті обставин та відображеного алгоритму він вчинив закінчений замах на викрадення дерев, які, як виявилось, перебували на території, що перебуває у розпорядженні Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області. Зі слів обвинуваченого, зранку 06 лютого 2023 року, більш точного часу не пам`ятає, він на своєму автомобілі марки ГАЗ 53А приїхав до покинутої території у селі Гонтів Яр, Валківського (нині Богодухівського) району, Харківської області, точну назву вулиці він не знає, де не маючи відповідного дозволу на порубку дерев та вивезення деревини, погрузив до автомобіля раніше спиляні та розпиляні на колоди, стовбури дерев породи «Ясен», «Клен» та «Слива», але вивезти їх не встиг, оскільки в цей час приїхали працівники правоохоронних органів. Як пояснив ОСОБА_4 спиляні колоди дерев він планував використовувати у власних цілях для опалення будинку та допомоги в опалюванні своїм сусідам. Вважав, що ці дерева нікому не належать та їх порубка з подальшим вивезенням не потягне за собою настання негативних наслідків. Про свій вчинок обвинувачений щиро шкодує та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, додавши, що розмір завданої шкоди, встановлений відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 533М від 29 травня 2023 року не оспорює та погоджується з ним.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Згідно із статтею 84 Кримінального процесуального кодексу України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, докази це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані це не факти об`єктивної дійсності, а відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, про це наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі з єдиним унікальним № 154/3213/16.

У той час, як процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина 2 статті 84 Кримінального процесуального кодексу України).

В свою чергу, з досліджених судом у судовому засіданні документів, що були надані стороною обвинувачення, судом встановлено наступне.

З листа № 04-30/1147 від 28 березня 2023 року за підписом голови Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_8 убачається, що відповідно до Генерального плану, затвердженого рішенням ХХІХ сесії VІІ скликання Гонтово Ярської сільської ради від 18 грудня 2018 року № 411-VІІ, запитувана земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту Гонтів Яр. Поряд з даною земельною ділянкою проходить вулиця Весняна та розташоване домоволодіння за № 55 (викопіювання з Генерального плану села Гонтів Яр та села Водопій додається). Інформація щодо особи, якій належить домоволодіння АДРЕСА_2 відсутня. Від Валківської міської ради, як потерпілої сторони по даному кримінальному провадженню, буде представляти інтереси за довіреністю начальник юридичного відділу Валківської міської ради ОСОБА_7 .

В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 327798130, сформованої 03 квітня 2023 року о 10 годині 45 хвилин 19 секунд, відсутні відомості щодо власника (користувача) об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 від 30 березня 2023 року про визнання юридичної особи потерпілим, визнано потерпілою стороною у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року під № 0000034, Валківську міську раду.

Відповідно до постанови про залучення представника потерпілого, прийнятою 30 березня 2023 року старшим слідчим СВ відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_9 , визнано представника потерпілої сторони у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року під № 0000034, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника юридичного відділу Валківської міської ради.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 від 06 лютого 2023 року про визнання речових доказів та передачу їх на відповідальне збереження, вилучені в ході проведення огляду місця події від 06 лютого 2023 року: куртку шкіряну чорного кольору, шапку зеленого кольору, штани зеленого кольору, взуття бурки та калоші чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси деревини, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року під № 0000034, місцем зберігання визначено відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

З квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000034 убачається, що куртку шкіряну чорного кольору, шапку зеленого кольору, штани зеленого кольору, взуття бурки та калоші чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси деревини отримано на зберігання, номер книги обліку речових доказів вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 545, порядковий номер 32.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 від 06 лютого 2023 року про визнання речових доказів та передачу їх на відповідальне збереження, вилучені в ході проведення огляду місця події від 06 лютого 2023 року: автомобіль «ГАЗ 53А», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 синього кольору, завантажений колодами дерев різного діаметру та довжини 7,78 м?; бензопилу з надписом на корпусі «CARDTECH», зеленого кольору з шиною «Saber»; бензопилу з надписом на корпусі «Витязь МЗЄП», синього кольору з шиною «Saber»; полімерну каністру об`ємом 5 літрів з паливо-мастильними матеріалами; полімерну каністру об`ємом 9 літрів з паливо-мастильними матеріалами; напильник з дерев`яною ручкою; ланцюг до бензопили «Dolmar»; опилки поблизу зрізів пнів, упаковані в паперовий конверт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року під № 0000034, місцем зберігання визначено відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

З квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000034 убачається, що бензопилу з надписом на корпусі «CARDTECH», зеленого кольору з шиною «Saber»; бензопилу з надписом на корпусі «Витязь МЗЄП», синього кольору з шиною «Saber»; полімерну каністру об`ємом 5 літрів з паливо-мастильними матеріалами; полімерну каністру об`ємом 9 літрів з паливо-мастильними матеріалами; напильник з дерев`яною ручкою; ланцюг до бензопили «Dolmar»; опилки поблизу зрізів пнів, упаковані в паперовий конверт, отримано на зберігання, номер книги обліку речових доказів вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 545, порядковий номер 30.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_11 , постановленої 09 лютого 2023 року у справі з єдиним унікальним № 615/250/23 (провадження № 1-кс/631/45/23), частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене 06 лютого 2023 року в ході проведення огляду місця події від відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу автодороги Київ Харків Довжанський, поблизу села Водопій та села Корсунівка Богодухівського (Валківського) району Харківської області майно, а саме: тирсу поблизу зрізів пнів; автомобіль ГАЗ 53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, завантажений колодами деревини різного діаметру та довжини 7,78 м?, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 ; бензопилу з надписом на корпусі «CARDTECH», зеленого кольору з шиною «Saber»; бензопилу з надписом на корпусі «Витязь МЗЄП», синього кольору з шиною «Saber»; полімерні каністри об`ємом 5 літрів та 9 літрів з паливо-мастильними матеріалами; напильник з дерев`яною ручкою; ланцюг до бензопили «Dolmar».

З протоколу виконання ухвали про арешт майна, складеного 17 лютого 2023 року старшим слідчим СВ відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_10 , убачається, що володільцю майна ОСОБА_4 заборонено відчуження належного йому майна автомобіля ГАЗ 53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 .

Згідно розписки ОСОБА_4 , складеної 17 лютого 2023 року на ім`я старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 , останній отримав на відповідальне зберігання автомобіль ГАЗ 53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_10 від 06 лютого 2023 року про визнання речових доказів та передачу їх на відповідальне збереження, вилучені в ході проведення огляду місця події від 06 лютого 2023 року: куртку камуфльовану синього, чорного та сірого кольорів, на якій маються сліди тирси; штани (брюки) чорного кольору, на яких маються сліди тирси; взуття (ботинки) чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року під № 0000034, місцем зберігання визначено відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

З квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000034 убачається, що куртку камуфльовану синього, чорного та сірого кольорів, на якій маються сліди тирси; штани (брюки) чорного кольору, на яких маються сліди тирси; взуття (ботинки) чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси, отримано на зберігання, номер книги обліку речових доказів вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 545, порядковий номер 31.

Ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_11 , постановленої 09 лютого 2023 року у справі з єдиним унікальним № 615/250/23 (провадження № 1-кс/631/46/23), частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене 06 лютого 2023 року в ході проведення огляду місця події від відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу автодороги Київ Харків Довжанський, поблизу села Водопій та села Корсунівка Богодухівського (Валківського) району Харківської області майно, а саме: куртку шкіряну чорного кольору, шапку зеленого кольору, штани зеленого кольору, взуття бурки та калоші чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси, що належать ОСОБА_6 ; куртку камуфльовану синього, чорного та сірого кольорів, штани (брюки) чорного кольору, взуття (ботинки) чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси, що належать ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 533М від 29 травня 2023 року, складеного судовим експертом ОСОБА_12 , убачається, що станом на 06 лютого 2023 року ринкова вартість деревини дров`яної непромислового використання (фрагменти розпиляної деревини (ясен) у кількості 7,78 м?) складає 8402 гривні 40 копійок.

Згідно листа Фізичної особи підприємця ОСОБА_13 вартість проведення товарознавчої експертизи № 533М від 29 травня 2023 року склала 716 гривень 94 копійки.

Надаючи оцінку усім письмовим доказам суд відмічає наступне.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 Кримінального процесуального кодексу України).

Приписами статті 86 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Отже, цими процесуальними джерелами доказів, у розумінні статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, підтверджуються обставини, регламентовані статтею 91 вказаного нормативно правового акту України.

Суд зауважує, що підстав для визнання доказів недопустимими не установлено, так як не було з`ясовано факту істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження регламентованих статтею 87 Кримінального процесуального кодексу України.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, також визнає фактичні обставини справи доведеними.

При кваліфікації дій обвинуваченого суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05 квітня 2018 року у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.

У відповідності до пунктів 3 та 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», які віднайшли своє відображення у позиції колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 725/2266/18, слідує, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2117-IX від 03 березня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», котра дії з 07 березня 2022 року, визначено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене, у тому числі в умовах воєнного стану.

В даному випадку, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні на 30 діб введено воєнний стан, який, зокрема, Указами Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року та № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженими Законами України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року та № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року та з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року, строком на 90 діб та який, як наслідок, тривав на час вчинення діяння обвинуваченим в цій справі, тобто 06 лютого 2023 року.

Пояснювальна записка до проєкту Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» вказує, що змінами до Кримінального кодексу України пропонується доповнити склади злочинів, передбачені в статтях 185, 186, 187, 189, 191 Кримінального кодексу України, кваліфікуючою ознакою вчинення в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Положеннями статті 15 Кримінального кодексу України визначено, що замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Розглядаючи кримінальне провадження відповідно до частини 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому в вину кримінального правопорушення проти власності в об`ємі та на суму, визначеному у обвинувальному акті, оскільки він дійсно своїми умисними діями 06 лютого 2023 року вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, однак свій злочинний умисел до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 доведена повністю. Дії його відповідають складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Підстав, у відповідності до частини 3 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинене кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення кримінального правопорушення, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню освіту, перебуває на пенсійному забезпечені, одружений, неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має. Стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний, зі слів хронічних хвороб не має, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, відноситься до осіб з інвалідністю ІІІ групи (загальне захворювання, довічно). В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким згідно повідомлення Валківського міського голови Богодухівського району Харківської області ОСОБА_8 від 04 квітня 2023 року № 04-37/1245 характеризується позитивно. Як убачається з довідки ОСК Головного управління Національної поліції в Харківській області № 248-15062023/63073 від 26 червня 2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. За повідомленням начальника Богодухівського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_14 від 14 червня 2023 року № 24/26/679-23, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у Богодухівському районному секторі № 1 не перебуває.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає повне визнання вини й щире каяття, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Щире каяття в даному випадку полягає у визнанні в суді обставин регламентованих пунктом 1 частини 2 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі часу, місця, способу вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки.

Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення виразилось у активному сприянні у встановленні обставин регламентованих статтею 91 Кримінального процесуального кодексу України та розгляду справи у порядку, визначеному частиною 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, судом не установлено.

Пленум Верховного суду України у пункті 1 своєї Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Верховний суд України у пункті 2 зазначеної вище Постанови Пленуму визначив, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 65 Кримінального кодексу України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочин на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, особам похилого віку і тим, що щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив, що призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину (абзаци 7 та 8 підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини) .

У Рішенні від 15 червня 2022 року № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України вказав, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди тощо.

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (пункт 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені частиною 1 статті 368 Кримінального процесуального кодексу України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (постанова Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 161/7253/18).

Також судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 Кримінального кодексу України, тобто, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Окрім цього, згідно із частинами 1 і 3 статті 68 Кримінального кодексу України при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65 67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, й за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Одночасно з цим, Верховний Суд у своїй постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 298/95/16-к (провадження № 51-2501км18) зауважив, що у частині 2 статті 65 Кримінального кодексу України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий від покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

У даній ситуації при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжкого злочину, стадію його вчинення, конкретні особливості та обставини вчиненого діяння: форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а також кількість епізодів злочинної діяльності, який є один. Також суд бере до уваги особу винного, який перебуває на пенсійному забезпеченні та відноситься до осіб з інвалідністю ІІІ групи, а також його ставлення до вчиненого, який повністю визнав свою провину і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не намагався уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, й враховує позицію прокурора, яка просила призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням положень статті 75 Кримінального кодексу України щодо звільнення від відбуття покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік.

Враховуючи наведене у сукупності, виходячи з приписів статті 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тобто без відбування покарання, а тому йому необхідно призначити покарання в межах, встановлених санкцією частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням приписів статтей 68 та 75 Кримінального кодексу України про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.

При цьому, застосування інституту призначення покарання з випробуванням, підґрунтям якого є тяжкість та ступінь суспільної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення, не узгоджуються із усталеною правовою позицією, відповідно до якої врахування тих чинників, які охоплюються об`єктивною стороною кримінального правопорушення, для посилення кримінальної відповідальності поза зв`язком із іншими конкретними обставинами справи й даними про особу винного, не ґрунтується на принципі індивідуалізації, що передбачає диференційований підхід як обов`язкову умову справедливості кримінальної відповідальності.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався, ніяких клопотань з цього приводу під час судового розгляду справи не надходило, тому з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до положень статтей 22 та 26 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами, до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Питання щодо арешту майна, накладеного на стадії досудового розслідування, суд вирішує у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України.

Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному частиною 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки підстав для застосування приписів статей 96-1 та 96-2 Кримінального кодексу України не встановлено та прокурором відповідного клопотання не заявлено. Крім того, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про визнання речових доказів бензопил та автомобілю, а також полімерних каністр, напильника та ланцюга до бензопили знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення (постанова Верховного Суду від 27 вересня 2018 року у справі № 468/838/17-к).

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Так, цивільний позов, що надійшов на електронну адресу суду 13 вересня 2023 року та був зареєстрований за вхідним № ЕП-1723/23-вх судом до розгляду прийнятий не був, оскільки 14 вересня 2023 року на електронну адресу суду від представника потерпілої особи надійшло клопотання, що було зареєстроване за вхідним № ЕП-1726/23-вх, відповідно до якого представник Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області просив позов поданий у рамках даного кримінального провадженні залишити без розгляду.

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках даного кримінального провадження було проведено експертне дослідження судовим експертом ОСОБА_12 , який не є фахівцем державної спеціалізованої експертної установи, й стороною обвинувачення не доведено факту витрат держави на його роботу згідно листа Фізичної особи підприємця ОСОБА_13 , підстав для стягнення на даний час з ОСОБА_4 витрат на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи (висновок експерта за результатами товарознавчої експертизи № 533М від 29 травня 2023 року, складений судовим експертом ОСОБА_12 ) в сумі 716 гривень 94 копійки, не має.

На підставі викладеного, враховуючи положення частини 2 статті 61 Конституції України, керуючись статтями 12, 15, 50, 63, 65 67, частинами 1 та 3 статті 68, статтями 75 76, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, а також статтями 84, 91, 100, пунктом 3 частини 1 статті 118, частинами 1 та 2 статті 122, частино 2 статті 124, частиною 1 статті 126, частиною 3 статті 349, статтями 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання із застосуванням частини 3 статті 68 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_11 , постановленої 09 лютого 2023 року у справі з єдиним унікальним № 615/250/23 (провадження № 1-кс/631/45/23), на майно, що вилучене в ході проведення огляду місця події від 06 лютого 2023 року відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу автодороги Київ Харків Довжанський, поблизу села Водопій та села Корсунівка Богодухівського (Валківського) району Харківської області, а саме: тирсу поблизу зрізів пнів; автомобіль ГАЗ 53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, завантажений колодами деревини різного діаметру та довжини 7,78 м?, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 ; бензопилу з надписом на корпусі «CARDTECH», зеленого кольору з шиною «Saber»; бензопилу з надписом на корпусі «Витязь МЗЄП», синього кольору з шиною «Saber»; полімерні каністри об`ємом 5 літрів та 9 літрів з паливо-мастильними матеріалами; напильник з дерев`яною ручкою; ланцюг до бензопили «Dolmar», скасувати.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_11 , постановленої 09 лютого 2023 року у справі з єдиним унікальним № 615/250/23 (провадження № 1-кс/631/46/23), на майно, що вилучене в ході проведення огляду місця події від 06 лютого 2023 року відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу автодороги Київ Харків Довжанський, поблизу села Водопій та села Корсунівка Богодухівського (Валківського) району Харківської області, а саме: куртку шкіряну чорного кольору, шапку зеленого кольору, штани зеленого кольору, взуття бурки та калоші чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси, що належать ОСОБА_6 ; куртку камуфльовану синього, чорного та сірого кольорів, штани (брюки) чорного кольору, взуття (ботинки) чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси, що належать ОСОБА_5 , скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000034, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року:

-автомобіль марки ГАЗ 53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 та який передано на відповідальне зберігання останньому згідно розписки від 17 лютого 2023 року залишити останньому за належністю, як власнику;

-бензопила з надписом на корпусі «CARDTECH», зеленого кольору з шиною «Saber»; бензопила з надписом на корпусі «Витязь МЗЄП», синього кольору з шиною «Saber»; полімерні каністри об`ємом 5 літрів та 9 літрів з паливо-мастильними матеріалами; напильник з дерев`яною ручкою; ланцюг до бензопили «Dolmar», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підлягають поверненню власникам (законним володільцям) після набрання вироком законної сили;

-куртка шкіряна чорного кольору, шапка зеленого кольору, штани зеленого кольору, взуття бурки та калоші чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси; куртка камуфльована синього, чорного та сірого кольорів, штани (брюки) чорного кольору, взуття (ботинки) чорного кольору 43 розміру, на яких маються сліди тирси, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підлягають поверненню власникам (законним володільцям) після набрання вироком законної сили;

-деревина, загальним об`ємом 7,78 м?, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підлягає конфіскації у власність держави в установленому Кабінету Міністрів України порядку після набрання вироком законної сили;

-зразки тирси, які передані на зберігання до камери речових доказів відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підлягають знищенню після набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілої особи та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1