Справа № 461/5658/23
Провадження № 1-в/461/99/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2023 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника медичної установи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_5 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про його звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із захворюванням останнього на тяжку хворобу. В обґрунтування заяви покликається на те, що має тяжке захворювання, яке перешкоджає відбуванню покарання. На підставі викладеного просить заяву задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого заперечив. Пояснив, що ОСОБА_5 засуджений до 15 років позбавлення волі, звертає увагу на тяжкість вчиненого злочину, за яке відбуває покарання ОСОБА_5 . Вказує на те, що останній отримує в лікарні установи симптоматичне лікування, яке здійснюється за державний рахунок; його стан здоров`я підтримується лікарями на належному рівні та не перешкоджає утриманню в установі виконання покарань, не зазначено, які близькі родичі можуть забрати його з лікарні, не зазначає, куди планує вибути після звільнення.

Лікар багатопрофільної лікарні (№19) в судовому засіданні підтримав висновок лікарсько - консультативної комісії про медичний огляд засудженого.

Представник Львівської установи виконання покарань № 19 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак його неявка згідно ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи без його участі та без проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 28.04.2012 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 115, ч. 2, п. 1, 4, 5 КК України 15 8 років позбавлення волі. Початок терміну - 30.12.2011.Кінець терміну - 30.12.2026.

Прибув на лікування до багатопрофільної лікарні (№19) Львівської філії «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Львівській області.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати зокрема питання про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Згідно з представленим висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_5 від 17.07.2023 року, у останнього встановлено ГПМК за ішемічним типом в басейні правої СМА у вигляді глибокого лівобічного геміпарезу, з порушенням функції тазових органів у вигляді нетримання сечі та калу, з наростаючим психоорганічним синдромом. ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІст., 1 ст., ризик 4 (дуже високий). СН І ст.

Наявне захворювання, згідно з пунктом 6 п.п.6 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року № 1348/5/572, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 року за № 990/25767, є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_6 .

В той же час, згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 2-3 постанови «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28 вересня 1973 року, сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й ураховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Таким чином, звільнення від покарання у зв`язку з хворобою є правом, а не обов`язком суду, і сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого ще не свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання згідно ст. 84 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З вивчення особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній засуджений за п.1, 4, 5 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі.

При цьому, матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 02.05.2023 відмітив погіршення свого стану перебуваючи у Дрогобицькій виправній колонії №40, звідки в ургентному порядку був вивезений у Дрогобицьку районну лікарню №1, неврологічне відділення. 08.05.2023, переведений у Львівську багатопрофільну лікарню №19 для`подальшого лікування.

Так, під час розгляду справи встановлено, що лікарня, у якій перебуває ОСОБА_5 , здатна надати та надає необхідну медичну допомогу останньому, оскільки має необхідні ресурси та спеціалістів.

Засуджений ОСОБА_5 отримує в лікарні установи лікування, яке здійснюється за державний рахунок.

Персонал лікарні постійно оглядає засудженого та швидко реагує на скарги останнього на стан здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні лікар ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_5 отримує лікування, а тому вважає, що зміна режиму лікування є недоцільною.

Таким чином встановлено, що засуджений отримує постійну професійну медичну допомогу, стан здоров`я ОСОБА_5 підтримується лікарями на належному рівні та не перешкоджає утриманню в установі виконання покарань.

Крім того, засудженим не зазначено, які близькі родичі можуть забрати його з лікарні, сім`ї та родичів не має, не зазначає, куди планує вибути після звільнення.

Також згідно характеристики, виданої засудженому за місцем відбування покарання, останній за час відбування покарання характеризується посередньо.

За таких обставин, оцінюючи вказану інформацію у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину, виходячи із аналізу вироку, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, за яке відбуває покарання ОСОБА_5 , з метою досягнення мети кримінального покарання, виправлення засудженого, забезпечення його права на належну медичну допомогу за рахунок держави, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про звільнення від відбування покарання у зв`язку із тяжкою хворобою.

Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із хворобою відповідно до ст.84 Кримінального кодексу України - відмовити

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1