Справа № 553/5921/22
№ провадження 1-кп/646/180/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000721 від 09.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з неповною середньою освітою, розлученого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2022 у ранковий час доби, близько 07:00год, більш точний час в ході досудового розслідування та під час судового розгляду встановити не виявилося можливим, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку № 5 по вул. Лисаветинській у м. Харкові, помітив на лавці біля вказаного будинку жіночу сумку, яка належить раніше йому незнайомій ОСОБА_7 , яка відлучилась на декілька хвилин, залишивши належну їй сумку без нагляду. Саме в цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, яке могло знаходитися, як на його думку, у поміченій ним жіночій сумці. Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022», діючи умисно, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій стороні та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обшукав зміст сумки, де помітив мобільний телефон «Apple» моделі «iPhone 13 256 Gb Product Red» та усвідомлюючи, що вказане майно йому не належить, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку поміченого ним мобільного телефону торгової марки «Apple» моделі «iPhone 13 256 Gb Product Red» вартістю 30741 грн, що належить ОСОБА_7 . Після чого, заволодівши викраденим, та не маючи наміру на його повернення, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму, тим самим вчинивши таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Загальна вартість згідно з висновком судової товарознавчої експертизи складає 30741 грн.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, як вони викладені в обвинувальному акті, визнав повністю, пояснив, що 09.08.2022 чекав на зупинці біля свого дому автобус, на лавці зупинки помітив жіночу сумку, побачив, що в ній знаходиться телефон, вийняв його з сумки та поїхав на роботу. В той же день на роботу приїхали працівники поліції, яким він добровільно видав викрадений телефон.

Потерпіла ОСОБА_7 подала письмову заяву про розгляд кримінальної справи без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 визнав себе винним повністю і не оспорює викладені в обвинувальному акті обставини скоєного кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, немає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин у справі, які ніким не оспорюються, обмежившись показаннями обвинуваченого, і дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині даних, що характеризують особу обвинуваченого. Суд роз`яснив учасникам судового розгляду застосування та наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України.

Показання обвинуваченого відповідають обставинам та пред`явленому йому обвинуваченню.

Суд вважає винним обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за яке він підлягає покаранню.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його покарання.

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, в силу ст. 66 КК України, для обвинуваченого є визнання провини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, в силу ст. 67 КК України, для обвинуваченого судом не встановлено.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено наступне.

ОСОБА_6 з неповною середньою освітою, зі слів працює неофіційно, розлучений. У лікаря-нарколога на обліку не перебуває, до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР впродовж останніх п`яти років не звертався. В силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Відповідно до досудової доповіді, складеної Основ`янським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 має середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, має намір офіційно працевлаштуватись на роботу, усвідомив свої протиправні дії, на даний час працює над зміною своєї поведінки та способу життя, виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на обвинуваченого додаткового обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення та наслідки, характер діянь, форму й ступінь вини обвинуваченого, також мотивацію вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк та в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. При цьому, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення та попередження ним нових злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, і дотримуючись вимог п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване, а тому враховуючи обставини конкретної кримінальної справи та дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, та обставини, що пом`якшують його покарання, а саме визнання вини, щире розкаяння у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ненастання від його дій тяжких наслідків, позиції потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому та не має до нього матеріальних та моральних претензій, висновки досудової доповіді, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , застосувавши до нього положення ст.75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, ч. 3 ст. 76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому в ході досудового розслідування не обирався.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.08.2022, на тимчасово вилучене майно, скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування у справі проведені судова товарознавча та судова дактилоскопічна експертизи фахівцями науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 12.08.2022, арешт на тимчасово вилучене майно.

Речові докази:

-мобільний телефон «iPhone 13» у корпусі червоного кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у її розпорядженні;

-1 ВЛС зі СПВ та дактилоскопічну карту на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які передані згідно з квитанцією №1768 про отримання на зберігання речових доказів на відповідальне зберігання до камери схову ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід Держави витрати, пов`язані з залученням експерта за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/10548-ТВ від 06.09.2022 у розмірі 755,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід Держави витрати, пов`язані з залученням експерта за проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-22/10612-Д від 18.08.2022 у розмірі 1699,02грн.

Прокурору та обвинуваченим копію вироку вручити негайно після його проголошення, учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку суду - направити його копію.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. В іншому разі вирок набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційного суду, якщо його не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1