справа № 208/2521/23
№ провадження 1-кп/208/367/23
ВИРОК

Іменем України

07 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 31.03.2023 року у кримінальному провадженні № 0000097 від 24.03.2023 року відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого середню - спеціальну освіту, офіційно непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.10.2001 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України (1960 рік) до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.07.2003 р. з Широківської виправної колонії умовно достроково, невідбутий термін 11 місяців 7 днів;

- 08.08.2005 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 22.02.2008 р. з Синельниковської виправної колонії за відбуттям строку покарання;

- 25.12.2008 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за

ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки;

- 19.11.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за

ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 15.11.2011 р. з Софієвської виправної колонії за відбуттям строку покарання;

- 12.11.2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст.

190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 27.01.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за

ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.12.2016 року з П`ятихатської виправної колонії за відбуттям строку покарання;

- 19.03.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185. ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, засоби зв`язку, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що 15.03.2023 р. приблизно о 09 год., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , знаходились у квартирі АДРЕСА_3 . Знаходячись у вказаній квартирі, у ОСОБА_2 , стався конфлікт з ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, зробила зауваження ОСОБА_2 та у нього виник прямий, протиправний умисел направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, 15.03.2023 р. приблизно об 09 год., ОСОБА_2 , взявши до рук металевий карниз, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів металевим карнизом, можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання ОСОБА_2 наніс ОСОБА_4 два удари металевим карнизом, який тримав в руках, в область правої кісті та правого передпліччя.

Продовжуючи реалізацію свого прямого протиправного умислу, направленого на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, того ж дня, приблизно о 18 годині, ОСОБА_2 знову прийшов до квартири мешкання ОСОБА_4 а саме до квартири АДРЕСА_3 де у нього знову стався конфлікт з ОСОБА_3 та почувши зауваження ОСОБА_4 , виник прямий протиправний умисел, направлений на спричинення останній тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення удару кулаком, можливо спричинити їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання зайшов до спальної кімнати та кулаком правої руки, зверху вниз, наніс один удар в область лівого ока та на цьому припинив свої противоправні дії.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 357-Е від 28.03.2023 р., заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі зліва, в області правої кісті та правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження виникли внаслідок дії тупого, твердого предмета, предметів. Враховуючи характер та розташування ушкоджень, вони виникли не менше ніж від трьох травматичних дій (в область правої верхньої кінцівки 2 травматичні дії та одна травматична дія в область обличчя).

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Матеріали обвинувального акта від 31.03.2023 року у кримінальному провадженні № 0000097 від 24.03.2023 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України містять:

- клопотання прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000097 від 24.03.2023 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.04.2023 року призначено розгляд обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме умисному легкому тілесному ушкодженні та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який раніше судимий, скарг за місцем проживання не надходило, неперебування на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність офіційного працевлаштування та осіб на утриманні, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд вважає, що покарання у виді штрафу сприятиме виправленню ОСОБА_2 а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами. Процесуальні витрати по справі відсутні. Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази дерев`яний стілець (табурет) синього кольору та металевий карниз двожиною 1.5 метри залишити у потерпілої ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1