ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 Справа №607/5889/23
провадження № 1-кп/607/1345/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 17.03.2023, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований за тією ж адресою, громадянин України, не одружений, має малолітню дитину, не працює, раніше судимий згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.12.2022 за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт 150 годин (згідно довідки Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області № 41/15/4125-23 від 30.05.2023 ОСОБА_3 відбув це покарання),

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

16.03.2023 приблизно о 20:00 у приміщенні кухні житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вчинив словесний конфлікт, в ході якого погрожував ОСОБА_5 вбивством.

Так, 16.03.2023 приблизно о 20:00 ОСОБА_3 , перебуваючи за спільним місцем проживання із ОСОБА_5 , в приміщенні кухні житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин та діючи з прямим умислом, почав нецензурно висловлюватися в сторону ОСОБА_5 , після чого взяв у руки ніж і поводячи себе агресивно, почав погрожувати ОСОБА_5 , що заріже її.

Наведені погрози ОСОБА_5 сприйняла як такі, що реально загрожують її життю і здоров`ю, оскільки вона знала ОСОБА_3 як особу, яка дійсно може реалізувати такі погрози. Окрім того, реальне побоювання за своє життя і здоров`я у ОСОБА_5 викликало й те, що вона була переконана, що погрози реально можуть бути приведені до виконання, оскільки бачила як саме ці погрози до неї доносив ОСОБА_3 та усвідомлювала те, що останній тримає в руках ніж, яким може завдати шкоди її здоров`ю та активно ним розмахує перед нею.

Надалі, з метою припинення конфлікту в приміщення кухні даного будинку, зайшов чоловік ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 кинув ніж на стіл та вийшов з будинку в невідомому напрямку. На цьому конфлікт було вичерпано.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що конфлікт розпочала його матір, а він через свою імпульсивність продовжив даний конфлікт, під час якого кричав в її сторону та можливо виловлював погрози вбивством, однак достовірно цього не пам`ятає, так само й не пам`ятає, чи тримав в руках ніж. В той момент не вважав, що його матір ОСОБА_5 могла перелякатись та сприйняти його слова погрозою її вбивства. Також повідомив, що конфлікт розборонив його батько. Після даної ситуації його мати з батьком відпочивали на кухні, після чого вона, ОСОБА_5 пішла кудись та не поверталась до будинку протягом двох годин. Після чого в будинок, коли він там відпочивав, зайшли працівники поліції. Повідомив, що не хотів своїми словами та діями призвести до таких наслідків, та не думав що потерпіла може розцінити їх як погроза вбивством. Зазначив, що в своїх діях розкаюється. Окрім того, зазначив, що потерпіла також неодноразово розпочинає конфлікти з ним.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини згідно обвинувачення, його винуватість доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями, даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 про те, що в другій половині березня 2023 року близько 20:00 години вечора вона перебувала на кухні, коли її син ОСОБА_5 закрив двері від кімнат зі всієї сили, через що вони могли бути пошкодженні. Через це вона зробила зауваження останньому та попросила більше такого не робити. Почувши зауваження, ОСОБА_3 , який знаходився в коридорі, зайшов до кухні, де вона знаходилась, взяв зі столу ніж. Лезо ножа було направлене в її сторону і ОСОБА_3 почав висловлюватись до неї нецензурними словами та казати що буде різати її, вб`є її. Такі дії останнього в її сторону вона сприйняла як погрозу вбивством, оскільки такі випадки відбувались не вперше. Почувши крики, з ванної кімнати вийшов її чоловік, який почав забирати ОСОБА_3 , щоб припинити конфлікт. Через деякий час, провівши свого чоловіка на роботу, вона пішла до своєї невістки ОСОБА_7 та попросила її викликати працівників поліції, оскільки переживала за своє життя та боялась повернутись до свого будинку. Працівники поліції приїхали через 10 хвилин. Зазначила, що за своє життя вона переживає й надалі, оскільки погрози від ОСОБА_3 продовжують надходити. Під час допиту зазначила, що при визначенні міри покарання, покладається на розсуд суду. У судових дебатах висловила згоду із прокурором, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді арешту;

- показаннями допитаної в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 про те, що 16.03.2023 о 08 годині вечора до неї прибігла мама її чоловіка ОСОБА_5 , яка була дуже налякана та яка просила викликати поліцію, оскільки ОСОБА_3 бігає з ножем та хоче її вбити, а також розповіла їй обставини події, що відбувались в будинку останньої. Також повідомила, що мали місце й раніше подібні випадки, однак в той день ОСОБА_3 дуже налякав потерпілу, через що були причини в останньої побоюватись за своє життя, та вона баялась повернутись до свого будинку без працівників поліції;

- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що 16.03.2023 о 20 год. він знаходився у ванній кімнаті, коли почув крики, які лунали з кухні, а саме те що син кричав: «я тебе вб`ю». Зайшовши в кухню, побачив свого сина ОСОБА_6 , який тримав в руках кухонний ніж та кричав в бік ОСОБА_5 , яка знаходилась за два метра від останнього, що вб`є її, заріже. ОСОБА_5 була дуже налякана, бліда та було відчуття, що дані вислови від ОСОБА_9 вона сприйняла як погрозу вбивством. В подальшому, побачивши вказане, він вигнав останнього з будинку. Надалі він поїхав на роботу, а його дружина пішла до невістки, оскільки боялась сама знаходитись в будинку;

- даними, що містяться у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.03.2023, відповідно до якого дізнавач СД ВП №1 9м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП прийняв усну заяву від ОСОБА_5 , в якій вона зазначила, що 16.03.2023 близько 20:00 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погрожував фізичною розправою своїй матері, ОСОБА_5 ;

- відомостями протоколу огляду від 16.03.2023 із фототаблицями, у якому зафіксовано огляд житлового будинку АДРЕСА_1 . Зокрема кухню, яка знаходиться у вказаному будинку, в центрі якої знаходиться стіл дерев`яний, на поверхні якого виявлено ніж довжиною приблизно 25 сантиметрів, із дерев`яною рукояткою. На лезі даного ножа знаходяться плями сірого кольору. Даний ніж вилучено та поміщено у спец-упакування SUD2066869.

Постановою дізнавача СД ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 17.03.2023 вказаний ніж визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000033 від 17.03.2023;

- даними протоколу огляду від 18.03.2023 із таблицями ілюстрацій, в якому зазначається, що предметом огляду є спец-упакування SUD2066869, в якому міститься предмет схожий на ніж. Встановлено, що рукоятка ножа дерев`яна, коричневого кольору, із металевими круглими вставками, рукоятка ножа довжиною 11 см, довжина леза даного предмету схожого на ніж довжиною 16,5 см. Під час оброблення поверхні ножа дактилоскопічним порошком була виявлено та вилучено на клейку стрічку два сліди пальців рук;

- відомостями, що містяться у висновку експерта № СЕ-19/120-23/3439-Д від 24.03.2023 проведеної дактилоскопічної експертизи, відповідно до якого із двох слідів папілярних узорів, які вилучені при огляді предмету, схожого на кухонний ніж, один слід пальця руки, розміром 12*10 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 1, залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22.03.2023 із фототаблицею, про відтворення потерпілою ОСОБА_5 механізму вчинення ОСОБА_3 погрози вбивством щодо неї, який збігається з показаннями, які вона надала в судовому засіданні;

- відомостями, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 22.03.2023 із фототаблицею, про відтворення свідком ОСОБА_5 обставин погрози ОСОБА_3 вбивством ОСОБА_5 , які за суттю аналогічними до показань, які свідок надав суду.

Наведені докази, із врахуванням поданих прокурором процесуальних документів кримінального провадження (витягу із ЄРДР, постанови дізнавача про призначення дактилоскопічної експертизи від 23.03.2023, заяви ОСОБА_5 від 16.03.2023 про надання дозволу на огляд будинку), оцінені судом як належні, допустимі, достовірні, а їх сукупність - достатньою, для визнання поза розумним сумнівом обвинуваченого винуватим у межах висунутого обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 129 КК України як: погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений частково визнав вину; особу винного - те, що раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скарг на його поведінку від односельчан не надходило, має малолітнього сина, не одружений, не працює; обставину; відсутність обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання; позицію потерпілої щодо покарання.

Аналізуючи наведені обставини, суд, для досягнення мети призначення обвинуваченому покарання, яка передбачена ч. 2 ст. 50 КК України, - його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, вважає за доцільне із альтернативних покарань, передбачених санкцією статті, призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк, який не є максимальним.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання щодо речового доказу (ножа) вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави витрати на залучення експерта у сумі 943 (дев`ятсот сорок три) грн. 90 коп.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/5019/23 від 20.03.2023, на ніж із дерев`яною рукояткою - скасувати.

Речовий доказ - ніж із дерев`яною рукояткою, який поміщений у спецупакування SUD2066869 та зберігається у камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1