Ухвала

Іменем України

1 червня 2023 року

м. Київ

справа № 399/819/20

провадження № 51-3243 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кропивницького апеляційного суду від 30 березня 2023 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 9 квітня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

Вироком Кропивницького апеляційного суду від 30 березня 2023 року зазначений вирок місцевого суду скасовано. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року виправлено описку, допущену у вступній частині вироку Кропивницького апеляційного суду від 30 березня 2023 року. Постановлено зазначити у вступній частині вироку дату його винесення: «30 березня 2023 року».

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку постановленого відносно нього вироку апеляційного суду, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. Крім того, коли сторона вимагає скасування судових рішень і призначення судового розгляду в суді відповідної інстанції, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.

Проте засуджений не дотримався зазначених вимог процесуального закону.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується з вироком Кропивницького апеляційного суду від 30 березня 2023 року, просить його скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте не наводить обґрунтованих доводів та підстав для цього, з огляду на положення ст. 412 КПК України.

Слід також зазначити, що позиція засудженогоє непослідовною та неузгодженою, оскільки, як видно зі змісту касаційної скарги, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке він убачає у невірній кваліфікації його дій, а також на безпідставне обвинувачення його за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, наводить доводи щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, тобто вказує на підставу, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, для скасування судового рішення.

Крім того, надаючи свою оцінку доказам, засуджений заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та здебільшого посилається на неповноту судового розгляду, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3