Справа № 585/270/23
Номер провадження 1-в/585/66/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

02 червня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

представника ДУ «Роменська ВК (№ 56)» - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі на певний строк,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі на певний строк.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що вироком Луганського обласного суду від 29 травня 1998 року до довічного позбавлення волі. Згідно вироку суду початок строку рахується з 25.08.1997 року. На даний час ним відбуто 25 років покарання. Згідно матеріалів особової справи він характеризується як такий, що став на шлях виправлення. Він має неодноразові заохочення, добросовісно ставиться до праці, що свідчить про його щире каяття та характеризує його як особистість, яка здатна робити правильний висновок та виправляти свої помилки. Впродовж 25 років ним не було скоєно жодного кримінального правопорушення. Під час відбування покарання він пройшов програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», активно приймає участь у благодійній діяльності, займається духовним освітньо-професійним та фізичним саморозвитком: вивчає християнську релігійну літературу, спілкується з духовенством та вірянами, вивчає іноземну мов а також набув професійних навичок перукаря. Вважає, що є всі підстави зробити висновок, що його небезпека для суспільства знизилася до такого рівня, коли стало можливо пом`якшити ступінь його покарання, тим самим надати можливість мати більш задовільні та ефективні умови для його подальшого остаточного виправлення. Зазначає, що є також обгрунтовані та поважні підстави для заміни йому довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, також надзвичайні обстави, такі як: війна в Україні та введення воєнного стану, надзвичайно тяжкий фінансово-економічний стан держави, умови максимального рівня безпеки довічно ув`язнених засуджених, визнання Конституційним Судом України покарання у виді довічного ув`язнення без перспективи звільнення неконституційним, визнання Європейським Судом з прав людини призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі без перспективи звільнення, таким, що порушує ст. 3 Конвенції.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Додатково пояснив, що на засіданні комісії йому відмовлено у поданні матеріалів про заміну довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Мотиви такого рішення не пояснили. рішення комісії він не оскаржував, чому - не знає. Заяву про працевлаштування писав, але відсутня робота.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання засудженого.

Представник Роменської ВК-56 ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що ОСОБА_6 має чотири заохочення, не конфліктний. На засіданні комісії враховано, що він не працевлаштований, оскільки згідно його професійних навичок роботи немає. Проте, він не набрав необхідної кількості балів, які б вказували на його виправлення. Отже, вважає, що ОСОБА_9 на шляхом виправлення не став.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що суду не надано достатньо доказів про його виправлення.

Суд, вислухавши пояснення засудженого, представника ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)», думку прокурора та захисника, проаналізувавши матеріали справи та особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що вироком Луганського обласного суду від 29 травня 1998 року ОСОБА_6 засуджено за п.п. «г», «і» ст. 93, ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 89, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України 1960 року до виключної міри покарання - смертної кари (розстріл) з конфіскацією 1/4 частини особистого майна (а.с. 30-31).

Ухвалою Верховного Суду України від 25 серпня 1998 року вирок Луганського обласного суду від 29 травня 1998 року відносно ОСОБА_6 залишено без змін (а.с.32).

Таким чином вирок Луганського обласного суду від 29 травня 1998 року набрав законної сили 25 серпня 1998 року.

Ухвалою Луганського обласного суду від 03 серпня 2000 року покарання, призначене ОСОБА_6 вироком Луганського обласного суду від 29 травня 1998 року за п. «г», «і» ст. 93 КК України 1960 року у виді смертної кари замінено на покарання у виді довічного позбавлення волі. На підставі ст. 42 КК України 1960 року ОСОБА_6 визначити кінцеве покарання у виді довічного позбавлення волі з відбуванням в колонії суворого режиму з конфіскацією 1/4 частини особистого майна (а.с.33).

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 19 серпня 2009 року строк відбування покарання, призначеного по вироку Луганського обласного суду від 29 травня 1998 року у відношенні ОСОБА_6 відраховувати з 25 серпня 1997 року (а.с.34).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 11 листопада 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, відмовлено (а.с.35).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 27 грудня 2016 року ухвалу Роменського міськрайонного суду від 27 грудня 2016 року залишено без змін (а.с. 36).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2019 року зараховано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженому вироком Луганського обласного суду від 29 травня 1998 року, у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25 серпня 1997 року по 25 серпня 1998 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 37).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення або заміну покарання більш м`яким, відмовлено (а.с. 38).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 15 березня 2020 року ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2020 року залишено без змін (а.с. 39-40).

Згідно довідки ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» засуджений ОСОБА_6 станом на 24.01.2023 року відбув 26 років 5 місяців 7 днів 1 день позбавлення волі (а.с.16).

Судом також встановлено, що за період перебування в Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_6 має 4 заохочення та 3 стягнення (а.с. 43).

З річних характеристик від 15.10.2005 року та від 14.10.2013 року, які маються в матеріалах особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став (т. 1, а.ос. спр. 107,137).

Згідно характеристик від 15.10.2006 року, від 15.10.2008 року, від 09.10.2009 року, від 14.10.2010 року, від 14.10.2011 року, від 16.12.2012 року, від 14.10.2013 року, від 30.09.2014 року та від 09.10.2019 року ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнає частково, міру покарання вважає надто суворою (т. 1 а.ос.с. 112, 113,114, 119, 125, 137, 162, т. 2, а.ос. с.17).

В характеристиках від 30.09.2014 року, від 14.10.2014 року та від 14.10.2015 року зазначено, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою довів, що стає на шлях виправлення (т. 1, а.ос. спр. 162,169,174).

При цьому з характеристики на засудженого ОСОБА_6 від 28 грудня 2020 року також вбачається, що за час відбування покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_6 з листами до адміністрації установ кримінально-виконавчої системи щодо каяття у скоєних злочинах не звертався. 09.10.2019 року членами комісії ДУ «Роменська ВК (№ 56)» прийнято рішення про відмову в поданні матеріалів до міжрегіонального управління щодо переведення до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Адміністрація установи вважає застосування помилування до ОСОБА_6 недоцільним (т. 2, а.ос. с. 49-52).

З характеристики від 01 грудня 2022 року вбачається, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі з 25.08.1997 року. Під час утримання в Луганському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушував встановлені вимоги режиму тримання, за що мав три дисциплінарні стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Не заохочувався. До праці не залучався. До Роменської виправної колонії (№56) прибув 14.10.2004 року. За час відбування покарання характеризується переважно з позитивного боку, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня в установі. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. З метою стимулювання засудженого до правослухняної поведінки був заохочений 4 рази. На виробництві установи не працевлаштований із за обмеженості робочих місць на секторі для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконуй їх законні вимоги. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце утримує в чистоті та порядку, з обов`язками чергового по камері справляється добре, має охайний зовнішній вигляд, дотримується правил санітарії та гігієни. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. На профілактичних обліках в установі не перебуває.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України залучений до програм диференційованого-виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт».

Відповідно до статей 110, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує доброзичливі родинні зв`язки з сином, донькою, сестрою шляхом листування та телефонних розмов. Отримує від них помилки, передачі.

Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою шляхом читання художньої та наукової літератури.

За характером спокійний, врівноважений. За вольовими якостями рішучий, наполегливий.

Згідно вироку Судової колегії в кримінальних справах Луганського обласного суду від 29.05.1998 року стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 солідарно на користь громадянина ОСОБА_11 шкоду на суму 130 грн. Виконавчі листи до установи не надходили і утримання не проводились. Ініціативи щодо відшкодування даного позову не виявляв.

Згідно вироку Судової колегії в кримінальних справах Луганського обласного суду від 29.05.1998 року вину в скоєному злочині визнав частково.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі з листами до адміністрації установ кримінально-виконавчої системи щодо каяття у скоєних злочинах не звертався.

Згідно ст. 151-1 КК України засуджений до довічного позбавлення волі може бути переведений:

1) з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством, після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання, а саме не раніше - 25.08.2003 року.

30.09.2014 року членами комісії Роменської виправної колонії (№56) прийнято рішення про зміну умов тримання шляхом переведення до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством.

30.09.2014 року постановою Роменської виправної колонії (№56) переведений з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру.

2) з багатомісних приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки, після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання, а саме не раніше 30,09.2019 року.

09.10.2019 року членами комісії державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» прийнято рішення про відмову в поданні матеріалів до міжрегіональною управління щодо переведення до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки (а.с. 41-42).

Відповідно до Витягу з протоколу № 24 від 01.12.2022 року ОСОБА_6 відмовлено в поданні матеріалів до суду щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі від п`ятнадцяти до двадцяти років (а.с.44).

Згідно ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Призначене ухвалою Луганського обласного суду ОСОБА_6 покарання у вигляді довічного позбавлення волі відповідає положенням та нормам КК України.

Частиною 1 ст. 64 КК України визначено, що довічне позбавлення волі призначається за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК України, якщо суд не знайде можливим застосувати покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 КВК України, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно ч.1 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно ч.3 ст. 82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На підставі ч. 5 ст. 82 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 р. визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 р.).

Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р., суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребі у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Також Міністерством юстиції України відповідно до наказу № 294/5 від 19.01.2023 року було затверджено «Порядок визначення ступеня виправлення засудженого» згідно з ч.1 Порядку зазначається, що цей Порядок визначає обсяг, механізм оформлення персоналом установи виконання покарань матеріалів стосовно засуджених, щодо яких може бути застосовано заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (далі - заміна покарання) відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України, а також інших випадках, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, для визначення ступеня виправлення засудженого.

У відповідності до ч.3 Порядку адміністрація установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого статтями 81, 82 Кримінального кодексу України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання та надіслати клопотання до суду щодо можливості представлення засудженого до заміни покарання у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Разом з поданням до суду надаються документи, перелік яких встановлений пунктом 9 розділу VI Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2012 року № 847/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 14 червня 2012 року за № 957/21269 (далі - Інструкція), та висновок щодо ступеня виправлення засудженого (далі - висновок), форма якого наведена в додатку до Методики визначення ступеня виправлення засудженого.

Згідно з ч.8 Порядку передбачається, що засуджений до довічного позбавлення волі додатково до подання щодо можливості представлення його до заміни покарання у виді позбавлення волі на певний строк повинен подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації (далі - індивідуальний план), форма якого затверджується Міністерством юстиції України. Індивідуальний план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженому усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженого після звільнення. Індивідуальний план складається засудженим до довічного позбавлення волі разом з начальником відділення СПС у термін не більше ніж 15 календарних днів після завершення проведення оцінки ризиків вчинення повторного правопорушення у двох примірниках. Один примірник зберігається у засудженого, другий - у начальника відділення СПС. Стан його виконання перевіряється заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи кожні шість місяців, про що робиться відповідна відмітка.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає. У суду відсутні данні про виправлення засудженого, оскільки ОСОБА_6 за час відбування покарання характеризується посередньо, порушував встановлені вимоги режиму тримання, за що мав дисциплінарні стягнення, не працевлаштований, на шлях виправлення не став, на засіданні комісії ДУ «Роменська ВК (№ 56)» ОСОБА_6 відмовлено в поданні матеріалів до суду щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років.

ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» суду надано висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 .. За кожним критерієм надано оцінку по кількості балів, що в підсумку склало 24 бали, у зв`язку з чим спостережноюкомісією зроблено висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 , у якому зазначено, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумками (загальним балом) розділів ІІ-VІ): засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 81,82 КК України ) (а.с.56-58).

Крім того ОСОБА_6 не було подано до суду індивідуального плану в якому б було визначено заходи, здійснення яких, у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк, дасть змогу засудженому усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації його після звільнення, що передбачено Порядком визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 294/5 від 19.01.2023 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, немає.

Керуючись ст.82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,

СУД П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, засудженим - з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 05 червня 2023 року о 10 год. 20 хв.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1

СУДДІ: ОСОБА_2

ОСОБА_3