Справа №212/1052/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 03.02.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, працюючого водієм в КЗО «Криворізька спеціальна школа» «Сузір`я», учасника бойових дій, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 22 січня 2023 року приблизно о 12.40 годині перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 , коли до нього прийшов його син ОСОБА_5 , з яким у нього на території домоволодіння відбувся конфлікт на побутовому ґрунті, під час якого у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 з мотивів гострої неприязні до нього, реалізуючи який ОСОБА_3 , взявши в праву руку дерев`яне поліно, тим самим підшукавши собі знаряддя кримінального правопорушення, та, перебуваючи у безпосередній близькості на відстані витягнутої руки від потерпілого, умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і, бажаючи їх настання, наніс не менше 2-х ударів дерев`яним поліном по обличчю та лівій руці ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, лівої верхньої кінцівки з набряком м`яких тканин, садна лівого плеча, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав частково, суду пояснив, що з потерпілим, який є його сином, склалися неприязні стосунки на протязі останніх п`яти років з питання поділу майна. 22 січня 2023 року ОСОБА_5 переліз, оскільки у нього немає ключів, через паркан домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить на праві договору купівлі-продажу йому (обвинуваченому), і з цього приводу у них виник конфлікт, під час якого потерпілий його ображав і провокував, на що він (обвинувачений) дійсно вдарив потерпілого дерев`яним поліном по руці і можливо коли кинув поліно, воно могло вдарити потерпілого по нозі, але заперечив, що бив по обличчю.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його вина повністю знайшла своє об`єктивне підтвердження в ході дослідження всієї сукупності доказів по даній справі.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що у нього з батьком склалися неприязні стосунки на протязі декількох років з приводу поділу майна. 22 січня 2023 року приблизно о 12.40 годині він прийшов за адресою АДРЕСА_1 , де зареєстроване його місце проживання, він зайшов через хвіртку, зайшов у будинок, потім у літню кухню, батько в цей час був у дворі. Потім він (потерпілий) почав висловлювати обвинуваченому претензії щодо придбаного ним майна, яке перебуває на території домоволодіння АДРЕСА_1 , через це у них виникла суперечка, під час якої вони висловлювали один одному образи, а ОСОБА_3 схопив якусь дерев`яну штахетину і наніс йому приблизно три удари нею в передпліччя, зачепив обличчя. Протягом усього конфлікту він (потерпілий) здійснював відеозйомку з метою захисту. Після отримання ударів, він пішов з домоволодіння, але батько наздогнав його біля хвіртки і наніс ще удари дошкою в ліве передпліччя. Зазначив, що коли батько почав бити його поліном, то він вихопив його, але обвинувачений взяв його знов і продовжив бити. Просив суд справедливо вирішити справу не тільки щодо спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, але і заволодіння останнім його майном, про що він заявляв органам поліції.

Крім вищезазначених показів потерпілого ОСОБА_5 , частково показів обвинуваченого ОСОБА_3 , вина останнього у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України при встановлених судом обставинах, підтверджується також іншими дослідженими судом доказами, а саме:

Витягом з кримінального провадження № 0000062, згідно з яким 03.02.2023 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України про те, що 22.01.2023 приблизно о 13.40 годині невстановлена особа на території домоволодіння будинку АДРЕСА_1 спричинила ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

/а.к.п. 35/

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.02.2023, у якій ОСОБА_5 заявив про притягнення до відповідальності його батька ОСОБА_3 , який незаконно заволодів коштами, земельною ділянкою та фінансовими активами, документами на земельну ділянку, спричинивши матеріальну шкоду на суму 200 000 грн., а 22.01.2023 спричинив заявникові тілесні ушкодження, коли він прйшов до його місця мешкання.

/ а.к.п. 38/

Висновком експерта № 187 від 09.02.2023, складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого у потерпілого малися синці обличчя, лівої верхньої кінцівки з набряком м`яких тканин, садно лівого плеча.

Синці на нижньому повіці лівого ока, по переднє-внутрішній поверхні середньої третини лівого плеча з набряком м`яких тканин з розповсюдженням на передньо-зовнішню поверхню лівого передпліччя на всьому протязі та садно нижньої третини лівого плеча виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом синці удар (удар-стиснення), садно тертя-ковзання.

За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Давність виявлених ушкоджень (синці з нечіткими контурами, скоринка садна відторгається, дані медичних документів)може відповідати 22.01.2023.

У потерпілого малося 2-3 ділянки прикладання фізичної сили. Виникнення всіх тілесних ушкоджень при одноразовому падінні з височини власного зросту виключається.

/а.к.п. 48-49/

Протоколом огляду предмету від 09.02.2023, під час проведення якого оглянуто відеозапис, який надав для долучення до кримінального провадження потерпілий ОСОБА_5 і який був відтворений під час судового розгляду, відповідно до якого на відеозапису тривалістю 5 хвилин, ОСОБА_3 , з яким свариться ОСОБА_5 , на 04 хвилині 43 секунді бере в праву руку дерев`яне поліно та, держачи то в правій руці, то двома руками, по траєкторії зверху вниз наносить не менше двох ударів по лівій руці ОСОБА_5

/а.к.п. 54-55/

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2023 з фототаблицею, який було зафіксовано за допомогою відеокамери Vivo, складеному за участю потерпілого ОСОБА_5 , ДОП СП ВП № 3 КРУП ОСОБА_8 , згідно з яким потерпілий ОСОБА_5 розповів про обстановку та обставини вчиненого у відношенні нього правопорушення, а саме нанесення тілесних ушкоджень 22.01.2023. Потерпілий пояснив, що 22.01.2023 приблизно о 12.40 год. він прийшов до домоволодіння свого батька ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , де під час сварки, батько наніс йому дерев`яним поліном декілька ударів по лівій руці та обличчю. Потерпілий продемонстрував на статистові механізм нанесення йому ударів.

/а.к.п. 57-60/

Висновком експерта № 200 від 10.02.2023, складеним за результатом проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого тілесні ушкодження у потерпілого могли виникнути при механізмі, на який вказав сам потерпілий під час проведення слідчого експерименту.

/а.к.п. 62-63/

Приведені вище та досліджені судом письмові докази є належними і допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому суд не приймає письмові докази надані потерпілим, а саме висновок спеціаліста судового-медичного експерта № 355 від 20.03.2023, копію консультаційного висновку спеціаліста від 20.02.2023, УЗД, а також висновок експерта № 628 від 04.05.2023, згідно з яким встановити точну дату виникнення виявлених тілесних ушкоджень у вигляді крайового перелому (тріщина) нижньої третини лівої плечової кістки у зв`язку з несвоєчасним встановленням даної травми не надається можливим (на рентгенограмі лівого плеча за № 882 від 22.01.2023 порушення цілості кісток не визначається), але не виключається можливість їх виникнення 22.01.2023, вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів, з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 337 КПК України, згідно якої суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації, якщо це покращує становище особи.

Відповідно до принципів кримінального процесуального закону та згідно ст. 36 КПК України право затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта, самостійно складати обвинувальний акт; звертатися до суду з обвинувальним актом, - належить тільки прокурору. Докази, які мають значення для конкретного кримінального провадження і які необхідно надати суду, визначає та надає суду саме прокурор, який підтримує державне обвинувачення в суді. Суд же першої інстанції в силу ст. 337 КПК України проводить судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, висновок експертизи № 628 від 04.05.2023, а також покази потерпілого на отримання ним тілесних ушкоджень більш тяжких, ніж було встановлено під час досудового розслідування, що тягне за собою зміну правової кваліфікації, яка погіршує становище обвинуваченого, знаходяться поза межами пред`явленого обвинувачення, а отже і за межами судового розгляду. Крім того, обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України, що є більш тяжким у порівнянні з фактично пред`явленим, ОСОБА_3 не висувалося, обвинувальний акт за цією статтею до суду не надходив, у зв`язку з чим потерпілий позбавлений можливості підтримувати обвинувачення у вчиненні такого кримінального правопорушення.

З наведених вище підстав, зокрема ст. 337 КПК України, суд не враховує позицію потерпілого щодо необхідності судового розгляду обставин не тільки нанесення йому тілесних ушкоджень, але і заволодіння його майном, про яке він надавав заяву до правоохоронних органів.

Отже, сукупність вище приведених доказів дає підстави суду дійти висновку, що протиправні дії обвинуваченого були спрямовані на умисне нанесення ударів потерпілому, наслідком яких стало спричинення останньому синців обличчя, лівої верхньої кінцівки з набряком м`яких тканин, садна лівого плеча.

Таким чином, судом встановлено достатність та взаємозв`язок беззаперечних доказів, які вказують на наявність причинно-наслідкового зв`язку між умисними протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 , який на ґрунті гострої неприязні на побутовому рівні до ОСОБА_5 завдав не менше 2-х ударів дерев`яним поліном по лівій руці та обличчю останнього, та наслідками у вигляді легких тілесних ушкоджень у потерпілого.

Позицію обвинуваченого щодо часткового визнання ним своєї провини, суд розцінює як спосіб його захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне протиправне діяння, оскільки спричинення тілесних ушкоджень у вигляді синців обличчя, що заперечує обвинувачений, знайшли підтвердження сукупністю вище приведених доказів, зокрема показами потерпілого, який пояснив, що обвинувачений наніс йому приблизно три удари поліном в передпліччя, зачепив обличчя, висновками експерта, проведеним слідчим експериментом, відеозаписом події, наданим потерпілим.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував і не перебуває, працює, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивного боку, є учасником бойових дій, має державні нагороди.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не встановив.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не встановив.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також враховуючи надану Покровським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному його розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, а саме 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ диск з відеозаписом подій від 22.01.2023, залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1