Справа № 175/2116/23
Провадження № 1-кп/175/111/23
Ухвала

Іменем України

29 червня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000049 відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.3 ст.311 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви у зв`язку з відсутністю старшої групи прокурора ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_3 подав письмове клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема на рішення у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «W проти Швейцарії», «Ілійков проти Болгарії» і «Чеботарь проти Молдови», обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які, на його переконання, свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також просив залишити без змін розмір застави, визначений попередньою ухвалою.

Захисник заперечувала проти клопотання прокурора та вказала, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не можуть залишатися незмінними зі спливом певного часу, а тому посилання прокурора на одні й ті ж самі ризики, є необґрунтованим. На її переконання ОСОБА_8 , який має сім`ю та неповнолітніх дітей, не є суспільно небезпечним і зможе належним чином виконувати процесуальні обов`язки, які покладаються на обвинуваченого, перебуваючи під домашнім арештом за місцем свого постійного проживання. У разі визначення застави, просила зменшити її розмір.

Обвинувачений зазначив, що не вчиняв інкриміновані кримінальні правопорушення, які сфальсифіковані працівниками поліції, що у подальшому зможе довести у суді, а тому просив змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби щоб мати змогу перебувати поряд з близькими для нього людьми. Зобов`язується відновити втрачений паспорт, працевлаштуватися та з`являтися до суду на першу вимогу.

Обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписом частини 3 цієї статті за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців….

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання… обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів дізнання та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого… обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому… обвинувачується.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає як підставу запобіжного заходу …наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, діючий КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, перш за все, суду слід перевірити чи підтверджується існування ризиків, на які посилається прокурор.

Судом установлено, що під час досудового розслідування слідчим суддею встановлені ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим 15.03.2023 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.05.2023 року. У підготовчому судовому засіданні 05.05.2023 року встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому дія вказаного запобіжного заходу продовжена до 03.07.2023 року і визначена застава в розмірі 134200 грн.

Наразі, з урахуванням того, що суд лише визначив порядок дослідження доказів сторони обвинувачення, але не перейшов до їх дослідження, і наступне судове засідання не може бути призначено до спливу строку тримання ОСОБА_7 під вартою, беручи до уваги наявність зазначених ризиків, на які також посилається прокурор у клопотанні, які до цього часу не змінилися, а також продовження на території України строку дії правового режиму воєнного стану, клопотання прокурора є обґрунтованим.

Вказані ризики, з урахуванням сукупності обставин, характеру і наслідків інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, віднесених ч.5 ст.12 КК України до умисних тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин і прекурсорів, не дозволяють застосувати альтернативні (інші) види запобіжних заходів, які, на переконання суду, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Як і у попередній ухвалі, суд, у відповідності з вимогами ч.2 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України вважає необхідним визначити заставу у п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01 січня 2023 року складає 2684 грн.), що становить суму 134200 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім того, застосовуючи до ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього певні обов`язки.

З наведених вище підстав, доводи захисника на обґрунтування зміни запобіжного заходу і зменшення розміру застави, суд залишає поза увагою.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, суд

ухвалив:

У судовому провадженні оголосити перерву до 15.00 години 12.07.2023 року. Резервним днем судового засідання визначити 20.07.2023 року о 15.00 годині.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком до 03.07.2023 року, продовжити на 60 днів, тобто до 27.08.2023 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, яка підлягає внесенню на депозитний рахунок: Одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код , Код банку отримувача МФО: 820172, Рахунок отримувача UA0017442 в ГУДКСУ м. Києва.

Призначення платежу: застава, як міра запобіжного заходу за обвинуваченого ОСОБА_5 (ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 175/2116/23, ПІБ особи, яка вносить кошти).

У разі внесення ОСОБА_5 або іншою фізичною особою встановленої застави на вказаний депозитний рахунок, вважати, що до ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з цим з-під варти, покласти на нього строком до 27.08.2023 року наступні обов`язки:

- повідомляти прокурора та/або суд про своє місце проживання;

- прибувати до суду за кожним викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора та/або суду;

- здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання ним після звільнення зазначених обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на альтернативний та зменшення розміру застави залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику і обвинуваченому, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1