У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 01" червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

заявника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 04 травня 2023 року.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 травня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати ТУ ДБР у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України за його заявою та розпочати досудове розслідування.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважає її необґрунтованою з наступних підстав:

- на думку апелянта, слідчий суддя не надав належної оцінки факту бездіяльності ТУ ДБР у м. Миколаєві;

- вважає, що за змістом заява про вчинення кримінального правопорушення містить всі необхідні відомості, для внесення в ЄРДР та відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України (короткий виклад обставин, прізвище правопорушника, правову кваліфікацію);

- зазначив, що ч. 1, 2 ст. 214 КПК України та п.п. 2 п.1 розділу II Положення «Про єдиний реєстр досудових розслідувань" не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Встановлені слідчим суддею обставини.

26.04.2023 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. При розгляді Миколаєва із скаргою на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 19.04.2023 за фактом складання та видачі службовими особами ГУНП в Миколаївській області завідомо неправдивого офіційного документу: довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_5 за вих.№468/28/1-2020 від 29.10.2020, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

При розгляді скарги слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, про які зазначає ОСОБА_5 , не містять фактичних даних, які б свідчили про вчинення посадовими особами правоохоронного органу кримінального правопорушення. Доводи заявника є фактичною незгодою із довідкою за вих. №468/28/1-2020 від 29.10.2020. Оцінка довідки здійснювалась Миколаївським окружним адміністративним судом при розгляді справи №400/1736/20 (рішення від 03.11.2020) та П`ятим апеляційним адміністративним судом (постанова від 01.04.2021).

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 від 19.04.2023, яка всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів.

Позиції учасників судового провадження.

Заявник ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор не з`явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 19.04.2023 ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві, з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

В заяві ОСОБА_5 зазначив, що 22.10.2020 Миколаївським окружним адміністративним судом у справі №400/1736/20 за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити пені дії, винесено ухвалу про витребування із ГУНП в Миколаївській області довідки про грошове забезпечення ОСОБА_5 , із зазначенням суми середньоденного грошового забезпечення.

На виконання вказаної ухвали, в період часу з 22.10.2020 по 29.10.2020 начальник УФЗБО ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та начальник ВКРПО УФЗБО ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , котрим було достовірно відомо, що ОСОБА_5 в період з 11.02.2018 по 21.05.2018 знаходився на лікуванні, при складанні довідки про його грошове забезпечення за вих. №468/28/1-2020 від 29.10.2020 були внесені завідомо неправдиві відомості в частині відпрацьованих ним 31 дня у березні 2018 та 30 днів у квітні 2018 року.

Вказана довідка була використана для розрахунку суми виплати ОСОБА_5 за час вимушеного прогулу у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №400/1736/20.

Тому, заявник вважає, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих відомостей, які спричинили тяжкі наслідки.

Відповідно до листа ТУ ДБР у м. Миколаєві від 01.05.2023 №16-04-11880-23, за наслідками розгляду звернення ОСОБА_5 від 19.04.2023, встановлено, що звернення не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення працівниками правоохоронного органу кримінального правопорушенні, не відповідає вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, а тому відомості про злочин внесенню до ЄРДР не підлягають.

Заява ОСОБА_5 ТУ ДБР у м. Миколаєві направлена до Миколаївського управління ДВБ НП України для організації проведення службового розслідування та прийняття за його результатами рішення.

З огляду на те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесені не були, заявник ОСОБА_5 звернувся із скаргою до слідчого судді, в якій просив зобов`язати посадових осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, які мають ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя навів наступні мотиви, з якими погоджується і апеляційний суд.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на існуванні правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Окрім того, вище зазначені вимоги законодавчих актів знайшли своє відтворення в правовій позиції, викладеній в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №347/1400/18 (провадження №51-2890км22), відповідно до якої слідчий (прокурор) після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Диспозиція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, за ознаками якого заявник просить внести відомості до ЄРДР, встановлює кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_5 не погоджується з правильністю розрахунків грошового забезпечення, які містяться у довідці від 29.10.2020, на яку є посилання у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 (справа №400/1736/20) та у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2021).

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що вона не є повідомленням про злочин, оскільки не містить даних щодо вчинення кримінального правопорушення, про яке зазначає заявник.

Під час апеляційного розгляду заявник надав відповідь управління головної інспекції ГУ НП в Миколаївській області від 24.05.2023, з якої вбачається, що звернення ОСОБА_5 до ТУ ДБР розглянуто. Встановлено, що у діях керівництва УФЗБО ГУНП області не виявлено неправомірних дій при складанні довідки про грошове забезпечення за вих. №468/28/1-2020 від 29.10.2020, фактів завідомо неправдивих відомостей не встановлено.

Усі питання, пов`язані із виплатою грошового забезпечення, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІI, та іншими нормативними актами, зокрема, положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання», постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Тобто, у разі незгоди із наданою довідкою про грошове забезпечення, заявник вправі звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

За такого, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги. Тому апеляційна скарга заявника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 04 травня 2023 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3