Справа № 461/5960/23
Провадження № 1-кс/461/4095/23
УХВАЛА

Іменем України

27.07.2023 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування рішення слідчого про повідомлення про підозру

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 18.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України, що оголошено ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що 06.04.2023 старшим слідчим в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 вручено ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1ст. 366 КК України.Захисник стверджує, що пред`явлена підозра є необгрунтованою, а її наявність грубо порушує права ОСОБА_4 , свідчить про його незаконне кримінальне переслідування та жодним чином не виправдовує подальше застосування щодо нього процесуального примусу та висунення звинувачення.Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подала клопотання про проведення розгляду справи без її участі та участі підозрюваного.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак від слідчого надійшли письмові заперечення на скаргу ОСОБА_3 , у яких останній зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України. Слідчий стверджує, що на даний час зібрано докази, які є достатніми для складення обвинувального акту та завершення досудового розслідування. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, статтею 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000011 від 18.01.2022, в межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України.

06.04.2023 старшим слідчим в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 вручено ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1ст. 366 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1ст. 366 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.ст.206, 303 КПК України

Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:

1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;

2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

З поданої скарги вбачається, що захисник вважає, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є необгрунтованою.

Однак, на переконання слідчого судді на день розгляду даної скарги стосовно ОСОБА_4 існує обґрунтована підозра у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1ст. 366 КК України, що підтверджується фактичними обставинами кримінального правопорушення, описаними в повідомлені про підозру.

Слід окремо зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже повідомлення про підозру є таким що відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, та містить усі встановлені законом складові, зокрема правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та зазначені усі суттєві обставин, відомі на момент повідомлення про підозру.

З урахуванням наведених вище положень закону та встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування рішення слідчого про повідомлення про підозру, а тому у задоволенні такої необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування рішення слідчого про повідомлення про підозру відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1