Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1313/21
Провадження № 1-кп/945/236/23
ВИРОК

Іменем України

27 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №00000134, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степове Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, учня Михайлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , визнане судом доведеним.

У ході досудового розслідування встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 05.04.2021 року, близько 22 години 00 хвилин перебував разом із малолітнім ОСОБА_8 , який не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність (через що не є суб`єктом злочину) та відносно якого здійснюється кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, на АДРЕСА_2 , неподалік від території домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне збагачення, шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме грошовими коштами, які знаходились у житловому будинку вище вказаного домоволодіння, з метою їх подальшого обернення на свою користь, й останній запропонував ОСОБА_4 скоїти крадіжку із зазначеного будинку. Отримавши згоду ОСОБА_4 та обговоривши деталі вчинення злочину, останні реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, вирушили до місця розташування вище вказаного домоволодіння. Перебуваючи поряд з огородженою територією вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_8 , через незачинену на замикаючі пристрої хвіртку, проникли до подвір`я домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому через вхідні двері, незачинені на замикаючі засоби, проникли до приміщення будинку. Оглянувши веранду приміщення будинку, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виявили грошові кошти в сумі 600 грн 00 коп, які таємно вилучили та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядились викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.

Крім цього, 08.04.2021 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 перебували по АДРЕСА_2 , неподалік від території домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне збагачення, шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме грошовими коштами, які знаходились у житловому будинку вище вказаного домоволодіння, з метою їх подальшого обернення на свою користь й останній запропонував ОСОБА_4 повторно скоїти крадіжку із зазначеного будинку. Отримавши згоду ОСОБА_4 та обговоривши деталі вчинення злочину, останні реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, вирушили до місця розташування вище вказаного домоволодіння. Перебуваючи поряд з огородженою територією вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_8 , через незачинену на замикаючі пристрої хвіртку, проникли до подвір`я домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому через вхідні двері, незачинені на замикаючі засоби, проникли до приміщення будинку. Оглянувши приміщення будинку, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виявили грошові кошти в сумі 1200 грн 00 коп та портативний зарядний пристрій - Power Bank LCD 4x18650 5V 2A, вартістю 198 грн 00 коп, які таємно вилучили та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядились викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1398 грн 00 коп.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Позиція потерпілого ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Одночасно вказав, що матеріальні збитки йому відшкодовані у повному обсязі; жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

У даному кримінальному провадженні 21.07.2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.3 ст.185 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_4 . вiд відбуття покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 1 рік, із покладенням виконання обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності свого законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, однак, вказне, в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є неповнолітнімі, раніше не судимий, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є Power Bank LCD 4x18650 5V 2A. Вказаний речовий доказ переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 . Питання щодо речового доказу слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи вартістю 1307 грн 60 коп. Вказані витрати є підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375, 468, 469, 472 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.05.2021 року, укладену у кримінальному провадженні №0000134 від 29.04.2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, які документально підтверджені у сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн 60 коп.

Речовий доказ Power Bank LCD 4x18650 5V 2A, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 вважати поверненим потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

27.04.2023