Справа №317/2386/23
Провадження №1-в/317/78/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , (відеоконференцзв`язок)

захисника засудженого, адвоката ОСОБА_5 ,

представника адміністрації установи ОСОБА_6 , (відеоконференцзв`язок)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за поданням начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засудженого вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.02.2019 за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 ..

Подання вмотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 станом на 27.04.2023 відбув більш як 3/4 строку покарання. Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.08.2016. Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався наступним чином, допустив два порушення вимог режиму тримання, стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 17.06.2013 відбував покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)», характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 12.03.2020 відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)». За період відбування покарання характеризується позитивно, порушень установленого порядку тримання не допускає, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, сумлінне ставлення до навчання має п`ять заохочень правами начальника установи. На виробництві установи працевлаштований різноробочим на дільниці «Поліетилену», залучається у разні необхідності та за наявності замовлення на виготовлення відповідної продукції. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує із засудженими позитивної спрямованості. приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого-виховного впливу, на профілактично-виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає. За вироком суду має цивільний позов на суму 309355 грн, але в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

У судовому засіданні представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» ОСОБА_6 підтримав подання, надав пояснення аналогічні тим, що у ньому викладені.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав подання, зазначив, що кається у вчиненому, вважає, що виправився.

Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_5 також підтримав подання, просив задовольнити. Зазначив, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання, зауважив, що подання є передчасним, оскільки засуджений не довів свого виправлення за весь період знаходження у виправній установі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи представника адміністрації колонії, думку засудженого та його захисника, прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 81 КК України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

- засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

- засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений 04.02.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 11.05.2016. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04.02.2020 апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишено без задоволення, вирок суду залишено без змін.

Отже, з урахуванням положень ст. 12, 24 КК України, станом на момент розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 відбув необхідний строк покарання, передбачений ч. 3 ст. 81 КК України, а саме не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 123 КВК України, участь засуджених у виховних заходах, які проводяться в колоніях, враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення, а також при застосуванні заходів заохочення і стягнення. Стимулювання правослухняної поведінки засуджених здійснюється за допомогою програм диференційованого виховного впливу з урахуванням їхньої поведінки, психічного стану і ступеня соціальної занедбаності. Програми диференційованого виховного впливу на засуджених повинні враховувати можливості виховної функції режиму відбування покарання, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, заходів заохочення і стягнення, які застосовуються до осіб, позбавлених волі, самодіяльних організацій засуджених, громадських, благодійних і релігійних організацій, а також залучення засуджених до самовиховання.

Згідно із характеристиками від 03.04.2020 та від 06.08.2020, які містяться в особовій справі засудженого, ОСОБА_4 характеризувався посередньо. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Передбачені законом вимоги персоналу установи виконує, але під наглядом та з метою отримання поблажливості. До виконання робіт з благоустрою ставиться посередньо. У життєдіяльності відділення участі не проявляє. Не бере участі в організації виховних заходів, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, самодіяльних організаціях.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 27.04.2023 засуджений ОСОБА_4 має 5 заохочень та 2 стягнення. Обидва стягнення були накладені до набрання вироком законної сили. На час розгляду подання вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Крім того, у матеріалах особової справи наявний висновок перевірки по факту порушення установленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 . За змістом даного документа 15.03.2021 засуджений курив у невстановленому місці, на зроблене зауваження відреагував нетактовною поведінкою, чим порушив ст. 107 КВК України, Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Наявність заохочень у виправній колонії та працевлаштування засудженого вказує, що засуджений стає або навіть став на шлях виправлення, але, враховуючи інші характеристики поведінки засудженого за весь час відбування ним покарання, надані ним відповіді на запитання суду, вказує, на даний час відсутні достатні дані, що засуджений вже довів своє виправлення і його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 6, 133, 123, 153, 154 КВК України, ст. 12, 24, 81 КК України, ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.05.2023.

Суддя ОСОБА_1