Номер провадження: 11-кп/813/1682/22
Справа № 946/2013/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.06.2022 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, працюючого головою кооперативу ЖСК № 6 «Весіння, 4-а», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.125 КК України і йому призначено' покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Звільнено ОСОБА_8 від покарання на підставі п.1 ч.1 ст.49 та ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8 2000грн на відшкодування моральної шкоди. В інший частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 - відмовлено.

Згідно оскаржуваного вироку, 12 травня 2017 року, приблизно о 21 годині, точний час не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись на кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, в ході раптово виниклої сварки між ним та рідною сестрою ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних відносин з останньою, маючи умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, наніс 1 (один) удар кулаком правої руки по кисті лівої руки ОСОБА_9 , в результаті чого потерпілій було спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на тильній поверхні лівої кисті в проекції основи п`ятого пальця, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з вироком місцевого суду, вважає його незаконним з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

-пояснення потерпілої мають розбіжності із актом судово-медичного дослідження, №187, де вказано, що потерпіла описуючи механізм нанесення ушкоджень зазначила, що удари були в область голови, але прийшлися на праву руку, коли вона закривалася від побиття, тоді як у потерпілої ушкоджена ліва рука;

-покази свідка ОСОБА_10 містять в собі розбіжності;

-суд першої інстанції не прийняв до уваги, що свідок ОСОБА_10 перебуває у повній залежності від потерпілої, що викликає сумніви у його об`єктивності, що також підтверджується фактом зміни свідчень та впливом потерпілої на нього під час судового розгляду судом першої інстанції;

- свідки обвинувачення є близькими людьми до потерпілої, які не приховували свого негативного відношення до обвинуваченого, а тому їх свідчення не можуть бути прийняті судом.

На підставі цього, обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок відносно нього скасувати та виправдати за пред`явленим обвинуваченням.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Потерпіла та її представник, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, при цьому представник потерпілої ОСОБА_11 надіслала до суду заяву про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого без її участі та без участі потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону відповідає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, суд 1-ої інстанції послався у вироку на досліджені ним докази, а саме на:

- показання потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 12 травня 2017 року близько 21 години вона знаходилась в будинку АДРЕСА_1 , де постійно проживав її батько ОСОБА_10 та вона часто залишилася в батька, щоб йому допомагати. В цей час прийшов її брат обвинувачений ОСОБА_8 . Між ними давно існують конфліктні відносини через майно. Брат почав лаятись, потім замахнувся на неї для удару в голову, але вона захищалась, тому він вдарив її по руці, яка знаходилась на столі, через що виник синяк. Вона заплакала, батько закричав на брата і той пішов. Рука довго боліла;

- показання свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 12 травня 2017 року близько 21 години він знаходився за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 . В нього дома знаходилась донька потерпіла ОСОБА_9 допомагала по господарству. В цей час прийшов його син обвинувачений ОСОБА_8 . Між дітьми давно існують конфліктні відносини через майно. ОСОБА_8 почав лаятись, потім замахнувся на ОСОБА_9 для удару в голову, але вона захищалась, тому він вдарив її по руці;

- показання свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 12 травня 2017 року вона приходила вдень до свого хрещеного батька ОСОБА_10 , а потім того ж дня після 21 години їй подзвонила ОСОБА_9 та повідомила, що приходив її брат ОСОБА_8 , у них виник конфлікт під час якого брат її вдарив. Наступного дня вона прийшла до ОСОБА_10 і там ОСОБА_9 та сам ОСОБА_10 підтвердили, що у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 був конфлікт і ОСОБА_8 вдарив сестру по руці. В поліцію ОСОБА_9 звернулася лише 14 травня 2017 року;

- показання свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що 12 травня 2017 року днем їй дзвонила ОСОБА_9 привітати з празником, вони домовились зустрітися наступного дня. Наступного дня 1й3 травня 2017 року їй зателефонувала ОСОБА_12 і повідомила, що у ОСОБА_9 був конфлікт із братом ОСОБА_8 під час якого ОСОБА_8 зламав руку ОСОБА_9 . Вона прийшла до ОСОБА_9 , яка знаходилась вдома у батька ОСОБА_10 і побачила, що у ОСОБА_9 гематома на руці. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 розповіли їй, що 12 травня 2017 року ввечері у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 був конфлікт, під час якого ОСОБА_8 вдарив сестру по руці. Вона порадила ОСОБА_9 звернутися до поліції з цього приводу;

- показання свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що раніше працював в патрульній поліції, за викликом виїжджав до дому ОСОБА_10 , там йому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомляли, що у ОСОБА_9 є постійні конфлікти з ОСОБА_8 , що ОСОБА_8 вдарив сестру;

- показання експерта ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що проводив огляд а потім і експертизу пошкоджень у ОСОБА_9 . Пояснення обставин записував зі слів ОСОБА_9 . В експертизі відображені об`єктивні пошкодження, синяк у потерпілої міг виникнути в результаті удару кулаком;

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14 травня 2017 року, згідно до якого ОСОБА_9 повідомила, що 12 травня 2017 року біля 21 години за місцем проживання її батька ОСОБА_10 її брат ОСОБА_8 вчинив дебош, внаслідок чого вона бажає звернутися до судово-медичного експерта (т. 1, а.п. 88);

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 травня 2017 року про повідомлення про те, що ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження (т. 1, а.п. 89);

- висновком експерта № 86 від 16 березня 2020 року, згідно до якого потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на тильній поверхні лівої кисті в проекції основи п`ятого пальця, яке є результатом дії (удару) тупого предмету, які є легкими тілесними пошкодженнями (т. 1 а.с. 93-94);

- протокол слідчого експерименту від 25 жовтня 2021 року та фото таблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_8 показав де він знаходився в домі по АДРЕСА_1 12 травня 2017 року (т. 2, а.п. 21-29);

- протокол слідчого експерименту від 25 жовтня 2021 року та фото таблицею до нього, під час якого потерпіла ОСОБА_9 показала де вона знаходилася в домі по АДРЕСА_1 12 травня 2017 року та як її брат ОСОБА_8 завдав їй удар по її руці (т. 2, а.п. 30-38);

- протокол слідчого експерименту від 25 жовтня 2021 року та фото таблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_8 показав де він знаходився в домі по АДРЕСА_1 12 травня 2017 року та як його син ОСОБА_8 вдарив по руці його доньку ОСОБА_9 (т. 2, а.п. 39-46).

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У справі «Кобець проти України» ЄСПЛ повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Надавши об`єктивну правову оцінку дослідженим доказам, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 125 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисле легке тілесне ушкодження.

Перевіряючи доводи обвинуваченого відносно того, що пояснення потерпілої мають розбіжності із актом судово-медичного дослідження, №187, де вказано, що потерпіла описуючи механізм нанесення ушкоджень зазначила, що удари були в область голови, але прийшлися на праву руку, коли вона закривалася від побиття, тоді як у потерпілої ушкоджена ліва рука є не прийнятними та спростовуються матеріалами справи, зокрема звукозаписом та журналом судового засідання, відповідно до яких потерпіла заявила що обвинувачений наніс удар по лівій руці (т.1 а.п. 103-106).

Колегія суддів критично оцінює посилання обвинуваченого відносно того, що свідок ОСОБА_10 є залежним від потерпілої, та в його показах є розбіжності, а свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебувають у дружніх відносинах із потерпілою, що свідчить про їх упередженість, оскільки вказані свідки перед допитом судом були приведені до присяги та попереджені про відповідальність за дачу неправдивих свідчень, окрім того, будь-яких об`єктивних обставин, які б ставили під сумнів їх показання або підтверджували наявність у них підстав обмовляти обвинуваченого ОСОБА_8 не надано, та судом об`єктивно не встановлено. Крім того, обвинувачений в апеляційній скарзі не порушує питання про допит будь-яких свідків у справі.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 що конфлікт з потерпілою виник через спадщину, та його небажанням відмовитись від спадщини безумовно не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_8 складу інкримінованого йому кримінального проступку з огляду на зазначені вище обставини.

Перевіряючи доводи обвинуваченого відносно того, що в оскаржуваному вироку не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази, а відхилив інші, колегія зауважує, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. В той же час, в апеляційній скарзі обвинуваченого не зазначено, які саме докази не були прийняті до уваги судом 1-ої інстанції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування або зміни вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуваний вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404,405,407,419,424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.06.2022 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4