Провадження № 1-кп/127/988/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2022 р. за № 0000575, 08.01.2023 р. за № 0000021, 12.04.2023 р. за № 0000559, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, який має п`ятеро малолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше судимого:

22.12.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, в невстановленому місці, в невстановлені дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, яку в подальшому зберігав при собі без мети збуту.

В подальшому, 15.11.2022 року приблизно об 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку № 51 по вул. Пирогова в м. Вінниці, був зупинений працівниками поліції та на їх запитання, чи є у нього при собі заборонені речовини, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропної речовини, будуть викриті працівниками поліції повідомив, що у нього наявні заборонені речовини, які він зберігає при собі.

В подальшому, під час проведення огляду місця події в період часу з 12 год. 18 хв. по 12 год. 22 хв. 15.11.2022, біля будинку № 51 по вул. Пирогова у м. Вінниці, в присутності двох понятих, ОСОБА_4 добровільно видав згорток, в якому містився полімерний пакет із порошкоподібною речовиною, який в подальшому працівниками поліції було вилучено.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-22/16998-НЗПРАП від 30.11.2022, в наданій на експертизу речовині міститься особливо небезпечна психотропна речовина - PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В досліджуваній речовині, масою 0,8883 г, маса PVP становить 0,6506 г.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_4 з 29.01.2013 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , з якою вони спільно проживають по АДРЕСА_1 , та виховують спільних дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час спільного із ОСОБА_6 проживання, ОСОБА_4 у присутності їхніх малолітніх дітей умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно дружини, що призвело до фізичних та психологічних її страждань та погіршення якості життя. Вказані дії ОСОБА_4 виражались у майже щоденних, постійних погрозах нанесення шкоди здоров`ю ОСОБА_6 та погрозах фізичною розправою.

Так, 16.07.2022 о 08 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 , а саме, ображав її нецензурною лайкою, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_4 та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 250 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, 26.07.2022 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , знову вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , а саме: погрожував, ображав та позбавив коштів, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_4 та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 340 гривень.

Крім цього, 07.01.2023 приблизно о 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за адресою проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , яке полягало у нецензурних висловлюваннях та погрозі фізичною розправою по відношенню до потерпілої, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції, якими було припинено дії ОСОБА_4 .

Вказаними систематичними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своїй дружині ОСОБА_6 психологічних страждань, завдаючи шкоди її психічному здоров`ю, що призвело до погіршення якості її життя та періодично виникаючих емоційних переживань негативного спектру: тривоги, страху, приниження та сорому.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 597/23-21 від 31.01.2023 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах відбувалися протягом тривалого часу (кількох років) дії стресового фактору, яким виступає вживання чоловіком наркотичних речовин та словесні образи нецензурною лайкою, крики, псування речей ОСОБА_6 , вигнання її з дому, застосування фізичної сили. Актуальний емоційний стан та індивідуально-психологічні прояви визначаються як такі, що частково перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок систематичного вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ситуація, що досліджується в межах кримінального провадження, є психотравмувальною для ОСОБА_6 , їй завдані психологічні страждання (на моральному рівні).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 Кримінального кодексу України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Крім того, ОСОБА_4 з 29.01.2013 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , з якою вони спільно проживають по АДРЕСА_1 , та виховують спільних дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час спільного із ОСОБА_6 проживання, ОСОБА_4 у присутності їхніх малолітніх дітей умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно дружини, що призвело до фізичних та психологічних її страждань та погіршення якості життя. Вказані дії ОСОБА_4 виражались у майже щоденних, постійних погрозах нанесення шкоди здоров`ю ОСОБА_6 та погрозах фізичною розправою.

Так, ОСОБА_4 01.03.2023 приблизно о 19 год. 20 хв., перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 , яке полягало у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах заподіяння фізичного насильства.

Продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, 07.03.2023 приблизно о 21 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 , яке полягало у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах заподіяння фізичного насильства.

12.03.2023 приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , яке полягало у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах заподіяння фізичного насильства.

Продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, 26.03.2023 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 , яке полягало у висловлюваннях нецензурною лайкою та нанесені кількох ударів кулаком в обличчя.

11.04.2023 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел та дії, спрямовані на здійснення систематичного домашнього насильства, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , яке полягало у нецензурних висловлюваннях, штовханині та погрозах заподіяння фізичного насильства.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 2811/23-21 від 19.05.2023 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, відбувалися протягом тривалого часу (кількох років) дії стресового фактору, яким виступає вживання чоловіком наркотичних речовин та вчинення дій, кваліфікованих органом досудового розслідування як домашнє насильство. Актуальний емоційний стан та індивідуально-психологічні прояви визначаються як такі, що перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок систематичного вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ситуація, що досліджується в межах кримінального провадження, є психотравмувальною для ОСОБА_6 , їй завдані фізичні та психологічні страждання (на моральному рівні).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 Кримінального кодексу України, - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав та показав, що дійсно вчинив дані кримінальні правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Він ревнує дружину, тому між ними виникають сварки. Він наркозалежний та є учасником програми замісної підтримувальної терапії. Просить призначити йому покарання у виді позбавлення волі та взяти під варту в день ухвалення вироку, оскільки він не може проживати з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, шо перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , з яким вони спільно проживають по АДРЕСА_1 , та виховують п`ятеро малолітніх дітей. ОСОБА_4 у присутності малолітніх дітей систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно неї, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя. ОСОБА_4 систематично вчиняє сварки, висловлюється нецензурною лайкою на її адресу, погрожує фізичною розправою, завдає тілесних ушкоджень. Чоловік наркозалежний та є учасником програми замісної підтримувальної терапії, вимагає в неї кошти на наркотичні засоби. Від домашнього насильства страждають діти. Просить покарати обвинуваченого згідно чинного законодавства.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінальних правопорушень, допитавши потерпілу, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого та потерпілої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, та за ст. 126-1 Кримінального кодексу України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є кримінальним проступком та нетяжкими злочинами, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий, однак на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, одружений, має п`ятеро малолітніх дітей, непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням з 03.07.2013 року з відповідним діагнозом та є учасником програми замісної підтримувальної терапії.

Відповідно до висновку амбулаторного судово-наркологічного огляду №7 від 08.02.2023, ОСОБА_4 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання метадону та PVP ІІ ст. залежності. Примусового лікування не потребує, так як є учасником програми замісної підтримувальної терапії та отримує препарат метадон щоденно.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства "Центр терапії залежностей "Соціотерапія" Вінницької обласної ради" від 09.01.2023 року № 12, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_4 проводився 07.01.2023 о 08 год. 45 хв. та встановлено наркотичне сп`яніння внаслідок вживання PVP.

Обставин, які, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані наркотичного сп`яніння (за епізодом від 07.01.2023).

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_4 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2022 року засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням відповідних обов`язків.

Вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, у даному кримінальному провадженні вчинений ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку, а злочини, передбачені ст. 126-1 Кримінального кодексу України, вчинені ним після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кримінального кодексу України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення, зокрема, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Враховуючи викладене, остаточне покарання слід призначити з урахуванням положень ст. ст. 70, 71, 72 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, який раніше судимий, однак на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого та вчинення нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи позицію обвинуваченого, який просив застосувати до нього покарання у виді позбавлення волі, дійшов висновку, що слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2022 року, на психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № СЕ-19/102-22/16998-НЗПРАП від 30.11.2022 року в розмірі 1 510 грн. 24 коп., висновок експерта № 597/23-21 від 31.01.2023 року в розмірі 7 550 грн. 80 коп., висновок експерта № 2811/23-21 від 19.05.2023 року в розмірі 8 364 грн. 30 коп., в загальному розмірі 17 425 грн. 34 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2022 року, згідно якого ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням відповідних обов`язків - виконувати самостійно.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

На підставі ст. ст. 71, 72 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької від 22.12.2022 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 16.08.2023 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів, в розмірі 17 425 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 34 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2022 року, на психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0, 8883 г, яку відповідно до постанови дізнавача про визнання речовим доказом від 16.11.2022 року та квитанції № 2424 від 23.12.2022 року, передано до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя