ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/843/22
Провадження по справі № 1-кп/514/66/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 15.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Республіки Молдова, зареєстрованого та фактично проживаючого в будинку АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 діючи всупереч вимог ст. ст. 1,8 Конституції України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про державний кордон України»; ст.ст. 2, 6 Закону України «Про прикордонний контроль»; ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»; Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022; Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022; 05.05.2022 близько 19 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, ОСОБА1 та ОСОБА2 (матеріали досудового розслідування стосовно яких виділені в окремі кримінальні провадження), перебуваючи в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , організували незаконне переправлення громадянина ОСОБА_6 поза пунктами пропуску через державний кордон України в напрямку до Республіки Молдова, за що отримали від громадянина ОСОБА_6 незаконну грошову винагороду у виді грошових коштів на загальну суму 148 000 (сто сорок вісім тисяч) грн.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 29 серпня 2022 року, прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

15 липня 2022 року між прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено Угоду про визнання винуватості згідно вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000213 від 15.07.2022 за ч. 3 ст. 332 КК України, з одного боку, а також підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст.332 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні вчиненого кримінального правопорушення. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене кримінальне правопорушення із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст. 332 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строк на 3 (три) роки з конфіскацією майна, із застосуванням положень ст. 75 КК звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого буде визначено судом, та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на укладання угоди про визнання винуватості, вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними обставинами, визнає в повному обсязі, стверджував, що у скоєному розкаюється, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим вини та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою у присутності захисника.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду і не заперечували проти призначення судом узгодженого угодою покарання.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду, суд дійшов наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, у кримінальному провадженні потерпілі відсутні, шкода не заподіяна. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Прокурором надані характеризуючі матеріали стосовно обвинуваченого, згідно яких ОСОБА_4 характеризується позитивно, до відповідальності притягується вперше, щиро розкаюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обставинами, які пом`якшують його покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, бажання використати кошти, передані в заставу для цілей оборони України, що на даний час також свідчить про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються, що за наявності зазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з урахуванням його особи: раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, який має на утриманні двох малолітніх дітей, можливо призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України, а саме, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст.332 КК України. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст. 474 п.1 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, сприяв розкриттю правопорушення, також враховує відсутність тяжких наслідків.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: визнання обвинуваченим вини, його активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, правопорушення скоїв вперше.

Крім того, суд при затверджені угоди враховує дії обвинуваченого, його особистої ініціативи передачі на потреби допомоги ЗСУ.

З урахуванням особи винного, у даному випадку, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризується, визнав вину в повному обсязі, сприяв правоохоронним органом у встановленні обставин правопорушення. А тому, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, суд дійшов висновку щодо наявності обґрунтованих підстав для призначення ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частиною 3 статті 332 цього Кодексу, для призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті за це кримінальне правопорушення, тобто, з застосуванням ст.69 КК України.

Так, згідно з п.п.2 і 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди мають виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей злочину і обставин його вчинення, характеру та ступеню тяжкості наслідків, що наступили. А, відповідно до положень ст.69 КК України та п.8 Постанови вищевказаного Пленуму ВС України, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання, впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння та, відповідно, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

А тому, враховуючи, що покарання, встановлене для такого виду правопорушення, - що інкриміноване ОСОБА_4 за ч.3 ст.332 КК України, передбачене у виді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, суд вважає, що воно не відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення, обставинам справи та особі засудженого та є занадто суворим. Проте, призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті за це кримінальне правопорушення, як визначено вищевказаною угодою, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оскільки є достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, адже відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі засудженого, його ролі у здійсненні дій, направлених на скоєння кримінального правопорушення (надання згоди) та наслідкам правопорушення, а його поведінка після вчиненого свідчить про усвідомлення протиправності своїх дій, вказує на щире каяття.

При можливості застосування до покарання ст. 75 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна, як то передбачено ст. 77 КК України, судом не застосовується.

Щодо призначення додаткового покарання у виді права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, то суд зазначає, що відсутні підстави для його застосування оскільки обвинувачений на час вчинення кримінального правопорушення не обіймав посад та не займався відповідною діяльністю, що може підпадати під заборону.

Тому, відсутність даних про тяжкі наслідки від дій обвинуваченого, наявність активних дій зі співпраці з правоохоронними органами у встановленні обставин правопорушення, разом з даними про його особу та наявність декількох пом`якшуючих обставин, підтверджують, що за таких виключних обставин узгоджене сторонами покарання може бути призначене.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_4 , який раніше не притягувався до будь-яких видів відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, стверджує, що розкаюється, і це підтверджується його активним сприянням у розкритті кримінального правопорушення, та погоджується на призначення йому покарання, визначеного угодою за ч.3 ст.332 КК України між ним і прокурором. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання, обвинувачений, усвідомив скоєне.

Підстав для відмови у затвердженні угоди судом не встановлено. Клопотань про обрання запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не надходило, проте в ході судового розгляду такий захід був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 10.05.2022 року звільнений з під варти у зв`язку із внесенням застави.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону з одного боку, та обвинуваченим з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено, витрати на залучення експертів в межах даного кримінального провадження також відсутні.

Керуючись ст.ст.69, ч.3 ст.332 КК України, Пленумом ВС України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст.ст.122,314,368-371,373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 липня 2022 року між прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0000213 від 15.07.2022 року.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, на підставі санкції статті з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років, без призначення додаткового обов`язкового покарання у виді права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 п.1,2, ч.3 п.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Покласти, згідно з вимогами ч.4 ст.76 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого, обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_4 , що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 3 (трьох) років з моменту ухвалення вироку.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 28.06.2023 року.

Запобіжний захід у виді застави, який було зменшено ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 28.06.2023 року, визначений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 10.05.2022 року у справі №522/5433/22, провадження по справі № 1-кс/522/2945/22 підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000213 від 15.07.2022 р. з 198 480 грн. на 100 000 грн. - залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 (рахунок НОМЕР_1 , ІBAN: НОМЕР_2 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ,УКРАЇНА, РНОКПП , призначення платежу поповнення рахунку ОСОБА_8 ) суму застави в розмірі 100 000 (ста тисяч) гривень, яка внесена згідно з квитанцією №0.0..1 від 10.05.2022 за наступними реквізитами: рахунок ДКС України в м.Київ №UА0005435, отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, Код отримувача 26302945, Банк отримувача 820172), призначення платежу застава за ОСОБА_4 .

Роз`яснити засудженому, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1