Справа № 204/9200/22
Провадження № 1-кп/204/389/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2023 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю потерпілої: ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченої: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бучач Тернопільської області, громадянки України, маючої середню - спеціальну освіту, одруженої, на утриманні маючої малолітню двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
Обвинувачена ОСОБА_5 13.09.2022 року приблизно о 19 години 20 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 25 по вул. Академіка Янгеля в м. Дніпро, де на ґрунті раптово виниклих неприязнених стосунків з ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_7 не менше трьох ударів кулаками в область голови та рук.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді трьох синців по задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя у середній третині, по задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, по зовнішній поверхні лівого променево п`ясного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили розлад здоров`я , тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнала у повному обсязі, заявила про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. Суду показала, що 13.09.2022 року приблизно о 19 год. 20 хв. вона знаходилась біля буд. № 25 по вул. Академіка Янгеля в м. Дніпро і у неї виник конфлікт з потерпілою, внаслідок чого вона наблизилась до потерпілої, вхопила її за волосся, після чого почала наносити їй удари по голові та в область верхніх кінцівок. Проти часткового задоволення позову не заперечує. Не заперечує проти відшкодування матеріальної шкоди, щодо відшкодування моральної шкоди, то вважає, що сума значно завищена.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 надала суду покази про те, що 13.09.2022 року о 19 години 20 хвилин вона знаходячись біля будинку № 25 по вул. Академіка Янгеля в м. Дніпро і побачила обвинувачену, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та почала висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою. На що вона не реагувала та пройшла мимо неї. Тоді обвинувачена підбігла до неї та сказала: «Давай поговоримо», на що вона їй відмовила, на що обвинувачена почала на неї замахуватися. Вона взяла свою сумку и почала задом відходити від обвинуваченої. Після чого обвинувачена стоячи на відстані 1 метра обличчям до неї, лівою рукою схватила її за волосся та почала тягнути, після чого вона її теж взяла за волосся, а потім відпустила її, а вона в свою чергу взяла її за волосся вже двома руками, нахилила її та почала наносити удари по голові. Після чого вийшов невідомий їй чоловік та розборонив нас та викликав поліцію, а обвинувачена втекла в невідомому напрямку. Цивільний позов просить задовольнити.
Крім повної визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 , суд вважає, що її вина у вчиненні кримінального проступку за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 подала заяву про те, що 13.09.2022 року приблизно о 19 год. 20 хв. знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул.. А. Янгеля біля будинку № 25 гр. ОСОБА_8 нанесла їй тілесні ушкодження (арк. провадження 6);
- актом судово-медичного обстеження № 2533 від 16.09.2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 за даними медичної документації у неї клінічно встановлений діагноз: «закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку» та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців на верхніх кінцівках, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежена. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх кінцівках відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі п. 2.3.5 «Правил судово-меддичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 (арк. кримінального провадження 8-9);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.09.2022 року, з фототаблицями до нього, проведеного у проміжок часу з 13 год. 25 хв. до 13 год.35 хв. за участю потерпілої ОСОБА_7 та понятих, відповідно до якого у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник конфлікт і перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, біля будинку № 25 ОСОБА_9 стоячи на відстані 1 метру обличчям до ОСОБА_7 ліворуч схопила її за волосся та почала тягнути, після чого ОСОБА_7 в свою чергу теж взяла за волосся після чого відпустила, а ОСОБА_9 в свою чергу схопилась за волосся вже двома руками за голову та нахилила ОСОБА_7 та почала наносити удари кулаками обох рук в область голови та хапала за руки (арк. кримінального провадження 19-23);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2022 року, проведеного у проміжок часу з 12 год. 30 хв. до 12 год. 45 хв., у присутності понятих та свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнає на фото № 3 особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Впізнає особу за зачіскою, формою обличчя та очима (арк.. кримінального провадження 28-30);
- висновком експерта № 2703е від 29.09.2022 року, який аналогічний акту судово-медичного обстеження № 2533 від 16.09.2022 року. Крім того зазначено, що виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмую чого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів). Оцінити взаємне розташування обстеженої та особи, яка нападала в момент заподіяння тілесних ушкоджень не представляється можливим, оскільки тілесні ушкодження в області голови та верхніх кінцівок могли утворитися при різноманітному положенні, можливо лише вказати, що обстежена була звернута головою та верхніми кінцівками до травмую чого предмету. Виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливі для життя явища. Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не суперечить механізму її утворення, на який вказує остання в ході проведення слідчого експерименту за її участю (арк. кримінального провадження 42-46);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2022 року, проведеного у проміжок часу з 11 год. 05 хв. по 11 год. 07 хв. за участю потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до якого було встановлено обставини та події вчинення кримінального правопорушення (арк. кримінального провадження 56-58);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10.2022 року, з фототаблицями до нього, проведеного у проміжок часу з 15 год. 20 хв. по 15 год. 30 хв. за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого було встановлено обставини та події вчинення кримінального правопорушення (арк. кримінального провадження 63-66);
- висновком експерта № 3021е від 26.10.2022 року, який аналогічний висновку експерта № 2703е від 29.09.2022 року, та акту судово-медичного обстеження № 2533 від 16.09.2022 року. Крім того, локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 в області голови не суперечать механізму її утворення, на який вказує свідок в ході проведення слідчого експерименту за його участю (арк. кримінального провадження 77-80);
- висновком експерта № 3020е від 26.10.2022 року, який аналогічний висновку експерта № 2703е від 29.09.2022 року, та акту судово-медичного обстеження № 2533 від 16.09.2022 року. Крім того, локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не суперечать механізму її утворення, на який вказує остання в ході проведення слідчого експерименту за її участю (арк. кримінального провадження 82-85).
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
При призначенні покарання обвинуваченій згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченої, маючої середню - спеціальну освіту, одруженої, на утриманні маючої малолітню двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, не перебуваючого на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та позиції потерпілої.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає: щире каяття обвинуваченої.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом враховано вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння.
Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченій, суд виходить з того, що санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає такі види покарання: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, обмеженням волі.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді арешту, обмеження волі не вбачається, оскільки такі види покарання з урахуванням відомостей про особу обвинуваченої, обставин вчинення кримінального правопорушення та його наслідків не будуть співмірними меті їх застосування.
Призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу та виправних робіт не є можливим, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована. Окрім цього, призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку та особі обвинуваченої.
У відповідності до ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
Згідно ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченої можливе без реального виконання покарання.
Відповідно до положень ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В результаті повного та всебічного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, перевіривши докази, якими підтверджуються заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість та необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 матеріальної шкоди.
У судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.
У даному кримінальному провадженні встановлено, що злочинними діями ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 пов`язану з витратами на лікування в закладах охорони здоров`я. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 витратила на своє лікування 1073 грн. 10 коп. (арк.. кримінального провадження 54-55). Суд не може прийняти до уваги товарні чеки від 31.09.2016 року про придбання оправи, лінзи та роботи на суму 1080 грн. 00 коп. та 2 360 грн. 00 коп., оскільки при встановлені фактичних обставин кримінального проступку не встановлено втрат, яких ОСОБА_5 зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, завданої кримінальним проступком.
Частина 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачають, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У відповідність ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
На підставі ч.1 ст. 128 КПК України,особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
У відповідність ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тому з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 1073 грн. 10 коп.
Щодо вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав середня, нормально реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).
У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Суд вважає, що протиправною поведінкою обвинуваченої ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 беззаперечно завдано моральної шкоди.
Визначаючи розмір компенсації завданої моральної шкоди, виходячи із принципів розумності і справедливості, суд спирається на наведені норми законів, приймає до уваги обставини справи, враховує наведені позивачем доводи, характер його душевних страждань та їх тривалість, характер правопорушення, та вважає за розумне та справедливе визначити розмір відшкодування в сумі 5 000 грн. 00 коп.
В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді сто п`ятдесят годин громадських робіт.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7 , ІПП: НОМЕР_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 10 коп., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 (п`яти тисячі) грн. 00 коп.
В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_7 - відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження,які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1