Пр-ня по справі № 1кп/521/950/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

09 травня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000592 від 03.09.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Суми, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не офіційно працюючий робочим на різних будівельних майданчиках в м. Одесі, не одружений, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , без постійного проживання в м. Одесі, раніше судимий: 1)18.07.2019 року Заречним р/с м. Суми за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК до позбавлення волі на строк 4 роки; 2)27.08.2019 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК до позбавлення волі на строк 4 роки; 25.08.2021 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК до арешту на строк 6 місяців; в теперішній час притягується до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження знаходиться у Приморському р/с м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК (не розглянуте), у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 31 серпня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись в парку імені Савицького за адресою м. Одеса, вул. Мельницька, 32, випадково побачивши непритомного гр. ОСОБА_6 , який лежав на стежці у парку. Переконавшись, у несвідомому стані ОСОБА_6 та оцінивши навколишню обстановку, ОСОБА_3 оглянув одяг потерпілого, рюкзак, який знаходився на його спині та виявивши там матеріальні цінності, вирішив їх таємно викрасти.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану1, ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51», в корпусі сірого кольору, вартістю 5500 гривень, сумку («бананку») білого кольору, в середині якої знаходились бездротові навушники марки «орро» білого кольору, вартістю 800 гривень, паспорт громадянина України, паспорт громадянина для виїзду закордон, картку платника податків на ім?я ОСОБА_6 та велосипед «Marin Bridgeway», темно-синього кольору, вартістю приблизно 8000 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 9350 гривень.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю і показав, що 31 серпня 2022 року він рухався по парку Савицького в м. Одесі де випадково побачив на стежці раніше незнайомого чоловіка, який був непритомний. Він подумав, що чоловік п`яний і тому непритомний. Одразу у нього виник умисел викрасти його майно. Він викрав у нього мобільний телефон, документи і речі з рюкзаку, навушники і велосипед. Він не бачив на ньому слідів крові та отворів на одежі від куль. Він вважав, що вказана людина жива, лише непритомна від алкогольного сп`яніння. Викрадене майно він в той же день, через декілька годин продав на ринку «Привоз» приблизно за 2400 гривень. В теперішній час жалкує про скоєне.

2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

3.2.Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив кримінальних правопорушень.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Призначаючи покарання суд враховує особистість обвинуваченого і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 29 років. Народився і виріс в м. Суми. Отримав середньо спеціальну освіту, за спеціальністю муляр, штукатур. Не офіційно працює на будівельних майданчиках в м. Одесі. В м. Одесу приїхав приблизно 6 років тому у 2017 році. Зареєстрований в АДРЕСА_1 . Тимчасово проживав в м. Одесі за адресою АДРЕСА_2 . Не одружений. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання реально в місцях позбавлення волі. Батьків не має, є сиротою. Виріс в дитячому будинку. Мати померла коли йому було 15 років. Окрім того мати була позбавлена батьківських прав щодо нього, оскільки вела антисоціальний спосіб життя і зловживала алкогольним напоями. Померла в результаті алкогольного отруєння. Батька ніколи не знав. Братів і сестер не має. Тільки завдяки притулку де він навчався, йому вдалось поступити до училища і закінчити його.

4.3.Вказане правопорушення вчинено тільки у зв`язку з відсутністю належної освіти, виховання, а також нерозумінням відносин власності. Відсутність стабільної роботи, відсутність коштів на життя, відсутність соціальних зв?язків, які б могли допомогти у сприйнятті навколишнього середовища та розумно оцінити труднощі, які постають перед людиною, також підштовхнуло обвинуваченого до скоєння правопорушення.

4.4.Слід зазначити, що вказане правопорушення було вчинено щодо мертвої людини або щонайменше у відношенні людини, яка помирала. Потерпілого ОСОБА_8 було вбито зі зброї, пістолета. Первинно, обвинуваченого ОСОБА_3 підозрювали у вчиненні вказаного вбивства. Натомість, в подальшому було встановлено, що вказане правопорушення вчинили інші особи. Разом з тим, суд оцінює дії обвинуваченого як морально низькі, оскільки правопорушення вчинено у відношенні особи, яка вже знаходилась у непритомному стані. Так, обвинувачений, побачивши непритомного ОСОБА_6 , не виявив турботу та милосердя, не допоміг особі у складній ситуації, не надав першої медичної допомоги та не викликав швидку медичну допомогу, а вчинив глибоко мерзотну дію, у вигляді крадіжки особистого майна потерпілого. При цьому ОСОБА_3 здійснив обшук людини і його речей.

4.5.Розумно пояснити свій вчинок, обвинувачений не зміг. Окрім відсутності коштів на їжу та для засобів існування, інших пояснень надано не було. Оцінив в теперішній час свої дії також дуже критично і вважав, що вчинив недостойно.

4.6.Судимості обвинуваченого за вчинення злочинів проти власності, а також наявне кримінальне провадження у Приморському районному суді м. Одеси з обвинуваченням у аналогічному правопорушенні, свідчать про стійкі злочинні наміри особи. Не здатність дотримуватись правил поведінки, встановлених у суспільстві, є майже поведінковою нормою ОСОБА_3 . Ітераційні дії обвинуваченого також показують, що він сприймає певні ситуативні можливості у житті, лише як здатність незаконного привласнення майна іншого. Тобто свідомість людини, нажаль налаштована на певні антисоціальні вчинки, які повторюються ним з певною періодичністю, в залежності від обставин життя.

4.7.Покази які надав обвинувачений можливо визнати правдивими. Лише залишається у свідомості певна недовіра щодо показів особи, в частині встановлення факту смерті потерпілого. Тобто у час, коли ОСОБА_3 виявив непритомного ОСОБА_6 , чи знаходився він уже у мертвому стані, чи ні? Це питання не має для кваліфікації жодного значення, лише показує моральні якості обвинуваченого.

4.8.У будь-якому випадку, обставини встановлені судом, показують, що підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_3 не має. Не має і підстав для застосування положень ст. 69 та 75 КК. У даному випадку, зміст обставин, які виявились у порушенні закону, разом з недотриманням загальних етичних принципів, на фоні антисоціальної поведінки обвинуваченого протягом життя, надають право суду на застосування покарання у вигляді позбавлення волі. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, застосувати у вигляді тримання під вартою, як гарантію виконання вироку суду.

5.2.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

1.2.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.3.Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення та знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, а саме з 06.09.2022 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

1.4.З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

1.5.На підставі ч. 2 ст. 534 КПК, вирок суду в частині обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

1.6.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.7.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.8.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

1.9.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

1 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 18.11.2022 року на строк 90 діб.