Справа № 755/1665/22
Провадження №: 1-кп/752/1494/23
У Х В А Л А

31.05.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

у ході проведення відкрито підготовчого судового засідання у у кримінальному провадженні № 0001065

за обвинуваченням1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч. 3 ст. 199 (двічі), ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України; 2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 199 (двічі), ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 199 (двічі), ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва з Київського апеляційного суду надійшли матеріали кримінальної справи № 755/1665/22 за кримінальним провадженням № 000165, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019, зокрема обвинувальний акт, затверджений прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 26.01.2022 та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 у придбанні, зберіганні незаконно одержаних голографічних захисних елементів організованою групою ним як організатором та виконавцем (ст. 27 ч. 3 ст. 199 КК України), у перевезенні, пересиланні, збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів, що вчинене повторно організованою групою ним як організатором та виконавцем (ст. 27 ч. 3 ст. 199 КК України), у підробленні посвідчення та збуті такого документа за попередньою змовою групою осіб, вчинене організованою групою ним як організатором та виконавцем (ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України),

- ОСОБА_5 у придбанні, зберіганні незаконно одержаних голографічних захисних елементів організованою групою ним як виконавцем (ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 199 КК України), у перевезенні, пересиланні, збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів, повторно організованою групою ним як виконавцем (ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 199 КК України), підробленні посвідчення та збуті такого документа за попередньою змовою групою осіб, вчинене організованою групою ним як виконавцем (ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України);

- ОСОБА_7 (у дівоцтві Новочуб) у придбанні, зберіганні незаконно одержаних голографічних захисних елементів організованою групою нею як виконавицею (ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України), у перевезенні, пересиланні, збуті незаконно одержаних голографічних захисних елементів, повторно організованою групою нею як виконавицею (ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 199 КК України), у підробленні посвідчення та збуті такого документа за попередньою змовою групою осіб, вчинене організованою групою нею як виконавицею (ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України).

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 15.02.2023 матеріали вказаного кримінального провадження з посиланням на положення ст. 32, 34 КПК України, направлено для розгляду по суті до Голосіївського районного суду міста Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва 06.03.2023 підготовче судове засідання було призначено на 13.04.2023, в яке викликано сторін.

09.03.2023 на офіційну електронну скриньку від обвинуваченої ОСОБА_7 надійшло клопотання щодо здійснення кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів та про проведення судових засідань у режимі відеоконференції через систему EasyCon.

09.03.2023 захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 направив до суду засобами електронної пошти клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні.

10.04.2023 обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про проведення "попереднього розгляду і послідуючого судового розгляду" колегіально у складі трьох суддів.

13.04.2023 у підготовчому судовому засіданні було відхилено клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про участь у судовому засіданні 13.04.2023 у режимі відеоконференцзв`язку (ухвала із занесенням до журналу судового засідання), та отримано відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від клопотання щодо розгляду кримінального провадження колегіально у складі трьох суддів, ухвалено відкласти підготовче засідання через неповну явку сторін (обвинуваченої ОСОБА_7 , захисників обвинувачених) та за клопотанням захисника ОСОБА_9 , якого зобов`язано подати суду докази поважності неприбуття до суду 13.04.2023, питання складу суду ухвалено вирішити у подальшому за присутності заявниці відповідного клопотання.

17.04.2023 на офіційну електронну скриньку суду від обвинуваченої ОСОБА_7 надійшло клопотання щодо проведення судових засідань у режимі відеоконференцзв`язку та доповнення до нього, від захисника ОСОБА_10 - клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції через систему відеоконференцзв`язку.

22.05.2023 від обвинуваченої ОСОБА_7 на офіційну електронну скриньку суду надійшло повідомлення про зміну адреси фактичного місця проживання.

26.05.2023 від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_11 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через його перебування на службі у Збройних Силах України.

31.05.2023 в підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 те, що у разі неможливості явки до суду його захисника ОСОБА_11 у наступне засідання, він залучатиме іншого адвоката для здійснення свого захисту.

За наслідками ознайомлення сторін з клопотаннями обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 прокурор висловив свої заперечення щодо можливості участі у кримінальному провадженні цих осіб в режимі відеоконференції поза приміщенням суду, адже така можливість законодавством не передбачена, їх особи потребують установленню, а явка обвинуваченої в судове засідання є обов`язковою.

Решта присутніх в засіданні сторін підтримали позицію прокурора.

Як слідує з мотивувань обвинуваченої ОСОБА_7 необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку мотивована її перебуванням у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, куди вона виїхала після оголошення воєнного стану з метою врятувати свої життя і здоров`я, реалізацією права на справедливий судовий розгляд у продовж розумного строку.

Як слідує з мотивувань захисника ОСОБА_9 необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку мотивована його проживанням за межами міста Києва.

Доказів на підтвердження свого місця проживання ні обвинувачена, на захисник не подали, доказів на підтвердження поважності неприбуття до суду 13.04.2023 від захисника ОСОБА_9 не надходило.

Вирішуючи зазначене клопотання суд виходить із такого.

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (ст. 138 КПК України); необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми (ч. 1 ст. 336 КПК України).

Із відповідного переліку вбачається, що введення законодавцем до кримінального процесуального закону положень п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК України, які передбачають можливість проведення судових засідань у режимі відеоконференції, було обумовлено, з одного боку, необхідністю у ситуаціях, коли участь певних осіб у судовому розгляді є обов`язковою, скоротити строки кримінального провадження (підп. 6 п. 3 пояснювальної записки до проекту КПК України), а з іншого боку, потребою створити умови, які дозволяли б забезпечувати людям, незалежно від їх майнового стану, місця проживання, стану здоров`я чи перебування в умовах дії складних життєвих обставин, можливість скористатися правом на безпосередню участь у розгляді їх справи судом, установленим законом.

Отже, зазвичай необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції, коли йдеться про підстави, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК України, має бути (1) обумовлена потребою скоротити строки судового провадження у ситуації, (2) коли без участі того, хто просить про відеоконференцію, проведення судового розгляду є неможливим, так як може (а) не дозволити суду правильно встановити обставини, об`єктивне з`ясування яких за відсутності такої особи в засіданні неможливе, та/або (б) призвести до порушення права людини, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, коли розгляд справи за участі певної особи є обов`язковим.

Водночас ураховуючи, що в ч. 1 ст. 336 КПК України законодавець використав слово "може", то така норма кримінального процесуального закону закріплює не обов`язок, а право суду прийняти рішення стосовно проведення судового засідання чи засідань у режимі відеоконференції.

Разом із тим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України).

Вищевказане у поєднанні із положеннями ч. 1 ст. 336 КПК України вказує на те, що клопотання стосовно проведення судового засідання у режимі відеоконференції має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, але й до нього зазвичай повинні бути долучені докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч. 1 ст. 336 КПК України. Тобто сама по собі наявність клопотання сторін судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення.

Таким чином, рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийнято виключно за умови доведеності наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК України підстав.

Застосовуючи наведений підхід у ході розгляду клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 суд дійшов висновку, що особами, які ініціювали проведення судового засідання з їх участі в режимі відеоконференції, не було доведено наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК України підстав, доказів, які б підтверджували їх місце перебування, а також існування об`єктивних непереборних обставин, які б перешкоджали їх прибуттю до суду для участі в судовому засіданні. Саме по собі перебування поза межами міста Києва, поза межами України не є такою обставиною. Крім того громадяни України у правовідносинах з державною Україна залишаються громадянами України незалежно від місця їх фізичного знаходження у певний момент та відповідно на них розповсюджується законодавство України.

Щодо участі вказаних осіб у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення "Easycon", то вказане, на думку суду, є неможливим.

Так, дійсно відповідно до п. 10 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток допускати участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

Крім того, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків (п. 7 листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану").

Разом із тим, наведені рекомендації не є законом чи правовою позицією, висловленою Верховним Судом у ході розгляду конкретної справи. Більше того, вони були надані Радою суддів України та Верховним Судом в умовах бойових дій на території в т. ч. Київської області та міста Києва. Однак від часу їх надання ситуація змінилася у місті Києві та області. Наразі не вбачається існування екстраординарних обставин, які б об`єктивно обумовлювали необхідність зробити виняток і провести підготовче судове засідання за участі у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з використанням програмного забезпечення "Easycon" поза межами приміщення суду, суди в Україні працюють, судочинство здійснюється.

Також необхідно врахувати й те, що застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом (ч. 3 ст. 336 КПК України).

Поруч із наведеним, проведення судового засідання в Україні у режимі відеоконференції забезпечується лише ліцензованою програмою TrueConf, яка забезпечує учасникам процесу інформаційну безпеку (ухвали Верховного Суду від 11.04.2022 у справі №572/499/20 та від 12.05.2022 у справі №442/3912/19).

Водночас п. 1.2.1. Інструкції про порядок роботи з технічними засобами відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання (кримінального провадження), затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №155 від 15.11.2012, передбачає, що учасники судового процесу (кримінального провадження) можуть брати участь у процесуальних діях у режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах, державних органах та установах.

Проведення судового розгляду у кримінальному провадженні за допомогою власних засобів зв`язку, у тому числі з використанням програми EasyCon, положеннями чинного законодавства не регламентовано (ухвала Верховного Суду від 12.05.2022 у справі №442/3912/19).

При цьому, як передбачено вимогами ч. 2 ст. 342 КПК України, секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, встановлює їх особи, повідомляє причини їх неприбуття, якщо вони відомі. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 345 КПК України судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Таким чином здійснення судового провадження в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення EasyCon поза межами приміщення суду позбавить можливість суд виконати вимоги ст. 342-345 КПК України та дотриматись відповідної процедури судового розгляду (ухвала Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 583/1283/20).

Більше того, наказом Державної судової адміністрації України № 169 від 08.04.2020 затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду (далі - Порядок). При цьому проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду у кримінальному процесі вказаним Порядком не передбачено (ухвала Верховного Суду від 28.04.2022 у справі №583/1283/20).

Зважаючи на наведене, особи, які звернулися із описаними клопотаннями, не довели існування виняткової ситуації, у зв`язку із якою, незважаючи на відсутність щодо цього норм у КПК України, необхідно провести судовий розгляд за участі обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з використанням програми EasyCon, яка не може забезпечити інформаційну безпеку поза приміщенням суду.

У зв`язку з викладеним заявлені клопотання задоволенню не підлягають.

При цьому, заявники цих клопотань не позбавлені можливості повторно звернутися до суду з клопотанням про проведення підготовчого судового засідання у режимі відеоконференції, в якому зазначити суд на території України, із приміщення якого вони готові взяти участь у підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст. 2, 8, 9, 21, 110, 336, 314-315, 369, КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 щодо проведення судових засідань у режимі відеоконференції залишити без задоволення.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 про проведення судових засідань у режимі відеоконференції залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що у порядку ст. 336 КПК України вони вправі завчасно звернутися до суду із клопотанням про проведення судового розгляду у режимі відеоконференції за її участі в судовому засіданні з приміщення іншого суду на території України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1