Справа № 364/237/23
Провадження № 1-кп/364/42/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Володарка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 01.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Володарського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, не одружений, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

На розгляд Володарського районного суду Київської області 12.04.2023 надійшов обвинувальний акт разом із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000016 від 01.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України разом із угодою про визнання винуватості, укладеною від 12.04.2023 між прокурором Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 ..

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у 01.02.2023 приблизно о 12 годині (більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим), він перебував поблизу будинку № 4 по вул. Кооперативній у смт Володарка Білоцерківського району Київської області, біля дерев`яної лавки на землі помітив блістер з таблетками "Метадон-3Н», який підняв, оглянувши знайдений блістер по зовнішньому вигляду, впевнившись, що виявлені ним таблетки є наркотичним засобом, розуміючи, що їх обіг обмежено, поклав знайдений блістер до правої кишені куртки для подальшого особистого вживання наркотичного засобу без мети збуту, чим всупереч вимогам Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», посягаючи на встановлений порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в Україні, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, незаконно придбав та почав зберігати наркотичний засіб- метадон, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України.

У подальшому, у цей же день, приблизно о 13-й годині ОСОБА_4 , проходячи біля будинку № 33 по вулиці Коцюбинського в смт Володарка Білоцерківського району Київської області, побачив патрульний автомобіль працівників поліції, та розуміючи незаконність своїх дій, викинув блістер з метадоном на землю. Після чого був зупинений співробітниками поліції відділення поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, які виявили та вилучили на землі наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон ( фенадон).

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, таблетки надані на експертизу містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса метадону в одній дозованій одиниці (таблетці) становить 0,220 грама.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних речовин без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 12.04.2023 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі із звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.04.2023 року між прокурором Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, визнає повністю.

Також обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.

Захисник обвинуваченого адвокат - ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтвердив укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у його присутності та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України кваліфіковано правильно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого не встановлено.

В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 12.04.2023 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 12.04.2023 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 12.04.2023 року між прокурором Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 . Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, які обтяжютьє покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді обмеження волі.

Також суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому останнього необхідно звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та працевлаштуватись.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Питання речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 1510, 24 грн та у сумі 1887,80 грн слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.04.2023 року між прокурором Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № №0000016 від 01.02.2023.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працеваштуватись, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1510 (одна тисяча п`ятосот десять) гривень 24 копійки та 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

прозорий спецпакет №0000016 з наркотичними засобами знищити; компакт-диск DVD-R та два паперові конверти з дактилоскопічною картою ОСОБА_4 - залишити зберігатись у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору у порядку визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1