Справа № 178/2323/23
У Х В А Л А

18 вересня 2023 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 клопотання слідчого СВ ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000250 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, раніше судимого:

- 14 червня 2001 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст.44, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки, штраф 400 грн;

- 23 червня 2004 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 152, ч.1 ст. 293 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 10 березня 2006 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 152, ст. 69 КК України до 6 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк 6 місяців по вироку від 14 червня 2001 року, всього 6 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України приєднано невідбутий строк 2 роки по вироку від 23 червня 2004 року до відбуття 8 років 6 місяців позбавлення волі;

- 18 березня 2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк 1 рік по вироку від 10 березня 2006 року, загалом 9 років позбавлення волі, зареєстрованого проживаючим по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчим СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до суду внесено клопотання, узгоджене з прокурором у кримінальному провадженні за № 0000250, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 вересня 2023 року, близько 15 годині 50 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні будинку по АДРЕСА_2 , де вживаючи алкогольні напої, між ним та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, в ході розвитку якої, ОСОБА_4 висловив погрози помсти в адресу ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_4 , з метою помсти ОСОБА_6 за виниклу словесну сварку, вийшов з приміщення будинку, який розташований за вищезазначеною адресою та достовірно знаючи де проживає ОСОБА_6 , направився до його місця мешкання а саме, домоволодіння по АДРЕСА_3 , прийшовши до вказаного будинку де мешкає ОСОБА_6 , через незачинені вхідні двері будинку, зайшов до його приміщення.

Перебуваючи в приміщенні будинку за місцем мешкання ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , а саме в приміщенні коридору, ОСОБА_4 ліворуч побачив вхід до комори, відчинивши двері якої, на підлозі побачив пластикову каністру об`мом 5 літрів, відчинив кришку вказаної каністри, ОСОБА_4 відчув, що в ній знаходиться бензин, після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, а саме приміщення будинку, що розташований за вказаною адресою.

Далі, ОСОБА_4 , 15 вересня 2023 року, близько 16 год. 00 хв. ( більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), перебуваючи в приміщенні будинку де мешкає ОСОБА_6 , а саме, по АДРЕСА_3 , в приміщенні коридору, тримаючи в руках вказану пластикову каністру об`мом 5 літрів із вмістом у ній бензин, реалізовуючи свій злочинний умисел, на правлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, умисно облив бензином тканинну ширму, дерев`яні двері до приміщенні кімнати кухні та підлогу перед ними, і за допомогою сірників підпалив пляму бензину на підлозі, в результаті чого відбулось загоряння вказаних облитих речей та приміщення будинку, причиною виникнення пожежі якого, згідно «Акту про пожежу» виданого 15 вересня 2023 року ВНЗС Кам`янського РУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області є підпал.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, таким чином завдавши потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди.

За вказаним фактом 15 вересня 2023 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000250 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

16 вересня 2023 року в ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до скоєння вказаного кримінального правопорушення підтверджується протоколом огляду місця події від 15 вересня 2023 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків, протоколом затримання особи ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину від 15 вересня 2023 року, протоколами проведення впізнання особи ОСОБА_4 за фотознімками за участі свідків, постановою про визнання речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, просить обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих чи свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також наголошував на тому, що ОСОБА_4 неодноразово був засуджений за скоєння інших кримінальних правопорушень, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та скоїв нове кримінальне правопорушення, а також те, що відносно ОСОБА_4 , на розгляді в суді перебувають обвинувальні акти по іншим кримінальним провадженням.

Підозрюваний просить не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник вважає доцільним обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 14 червня 2001 року, 23 червня 2004 року, 10 березня 2006 року, 18 березня 2011 року судимий за тяжкі злочини, звільнившись з місць позбавлення волі належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та скоїв ряд нових кримінальних правопорушень, що підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, наведене свідчить про підвищену соціальну небезпеку підозрюваного.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 194 КК України за якою ОСОБА_4 пред`явлена підозра, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, суд не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, серед яких встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 фактично проживає в одному населеному пункті с. Барвінок Кам`янського району Дніпропетровської області, разом із потерпілими та основними свідками про вказаному кримінальному провадженні, що може свідчити про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також, що ОСОБА_4 , є неодноразово раніше судимою особою, а також те, що відносно нього на в провадженні суду перебувають обвинувальні акти: по кримінальному провадженню № 0000001 за ч. 1 ст. 121 КК України та № 0000084 за ч. 4 ст. 185 КК України, а це свідчить про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Тому суд вважає доведеним наявність перерахованих ризиків, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку підозрюваного і обумовлюють висновок суду про задоволення клопотання прокурора і відмову в задоволенні клопотання захисника про обрання підозрюваному запобіжного захлду у вигляді домашнього арешту. При цьому враховуючи положення ч.5 ст.182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суд вважає необхідним визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, проживаючому по АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали складає шістдесят днів, починаючи з 15 вересня 2023 року.

Захиснику ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Встановити, що у разі внесення ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 129450 гривень, ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_4 з під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі не з'явлення ним за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1