Справа № 461/2239/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/523/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 (особи, щодо якої застосовано примусовий захід медичного характеру) адвоката ОСОБА_9 ,

встановила:

цією ухвалою застосовано відносно ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС МАРКЕТ» до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином залишено без розгляду.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно ухвали суду, ОСОБА_7 22 березня 2017 року о 19 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Zara» TOB «Зара Україна», що у ТЦ «Forum Lviv», який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, 76, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав чоловічі труси (артикул: 8954/402/800 03) вартістю 84 грн. 70 коп., три пари шкарпеток (артикул: 6677/402/555 03) загальною вартістю 226 грн. 20 коп., футболку поло (артикул: 0526/400/401 02) вартістю 199 грн. 45 коп., штани (артикул: 6861/455/400 42) вартістю 394 грн. 41 коп., куртку (артикул: 1792/450/401 02) вартістю 474 грн. 07 коп., на загальну суму 1378 грн. 83 коп., які належать ТОВ «Зара Україна», однак, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були викриті охоронцем магазину.

Також, 24 березня 2017 року о 08 год. 43 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва» ТзОВ «Руш», що на пр. Чорновола, 1 у м. Львові, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав парфуми марки «VERSACE pour homme», чим завдав ТзОВ «Руш» матеріальної шкоди на загальну суму у розмірі 503 грн. 25 коп., а також, те що він викрав з магазину Віскі блек «Johnie Walk» об`ємом 0,75 л, чим завдав Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» матеріальної шкоди на загальну суму у розмірі 744 грн. 90 коп.

Окрім цього, 12 квітня 2017 року о 17 год. 43 хв. ОСОБА_7 , який раніше судимий 14 березня 2017 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст. 185 КК України, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Арсен», що на пл. Соборній, 14/15 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав Віскі блек «Johnie Walk» об`ємом 0,75 л, чим завдав Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Маркет» матеріальної шкоди на загальну суму у розмірі 744 грн. 90 коп.

В апеляційній скарзі заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 зазначає, що ухвала суду є незаконною і підлягає зміні.

Акцентує, що оскільки ОСОБА_7 перебував у стані неосудності під час вчинення суспільно небезпечного діяння, покликання у рішенні суду на наявність у нього умислу, корисливого мотиву та мети протиправного збагачення є неправильним застування закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також, звертає увагу на те, що судом першої інстанції допущено порушення вимог кримінального та кримінального процесуального законів у частині кваліфікації суспільно небезпечних діянь, вчинених ОСОБА_7 .

Вважає, що з огляду на положення ч.1 ст. 32 КК України, ч.1 ст. 11 КК України, ч.1 ст. 18 КК України, ч.3 ст. 503 КПК України, під час кримінально-правової оцінки суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_7 , не можуть враховуватися попередні судимості та факт вчинення раніше кримінального правопорушення, вчинене ним суспільно небезпечне діяння слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, виключивши ознаку повторності.

Просить змінити ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2023 року, перекваліфікувати суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_7 з ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Виключити з мотивувальної частини ухвали покликання на наявність у ОСОБА_7 умислу, корисливого мотиву та мети протиправного збагачення під час вчинення суспільно небезпечних діянь.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , виступ захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , яка поклалась на думку суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ст. 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Також, відповідно до положень ч.3 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, останній заперечив правильність юридичної оцінки дій ОСОБА_7 за ознаками інкримінованого йому злочину та вказав на неможливість визначення суб`єктивної сторони у діях неосудної особи, крім цього, зазначив про необхідність виключення повторності.

Так, усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного кримінального правопорушення, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак кримінального правопорушення, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив кримінального правопорушення це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мета кримінального правопорушення це бажання особи, яка вчиняє суспільно небезпечне діяння, досягти певних шкідливих наслідків.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини.

Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Крім цього, згідно ч.1 ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Аналізуючи зміст чинного законодавства, що регулює порядок розгляду кримінальних проваджень у разі вчинення суспільно небезпечних діянь неосудними особами слід зробити висновок, що суспільно небезпечне діяння не є злочином, оскільки вчиняється особою, яка не має всіх необхідних ознак суб`єкта злочину (ч.1 ст. 18 КК України).

Відтак, суспільно небезпечне діяння, вчинене неосудною особою, якому передувало вчинення злочину або вчинення декількох тотожних суспільно небезпечних діянь за жодних обставин не може розглядатися як повторне, так як не є злочином.

Таким чином, колегія суддів вважає, що враховуючи те, що стан неосудності пов`язаний з відсутністю у особи інтелектуальної та вольової ознак і з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву, як ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що всупереч викладеному, встановивши на підставі висновку судово-психіатричної експертизи №329 КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради від 26 листопада 2020 року, що ОСОБА_7 в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій, а саме 22 березня 2017 року, 24 березня 2017 року, 12 квітня 2017 року, не міг усвідомлювати їх значення та керувати ними, місцевий суд вказав в ухвалі про наявність у його діях умислу, корисливого мотиву з метою збагачення та повторності, тим самим, як вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим, ухвала підлягає зміні, а покликання на умисел, мотив, мету та повторність вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння виключенню з мотивувальної частини рішення суду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 06 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали покликання на умисел, мотив, мету та повторність вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому суспільно небезпечних діянь.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4