Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_12 , прокурора ОСОБА_13 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000066 від 12.02.2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.187, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України,

ОСОБА_8 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.187, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.2 ст.194, ч.3 ст.15 ч.4 ст.187, ч.5 ст.185 КК України та призначено покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

- за ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України 6 (шість) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15 ч.4 ст.187 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

- за ч.5 ст.185 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 26.02.2017, тобто з моменту затримання.

ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.2 ст.194, ч.3 ст.15 ч.4 ст.187, ч.5 ст.185 КК України та призначено покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

- за ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15 ч.4 ст.187 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна;

- за ч.5 ст.185 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 26.02.2017, тобто з моменту затримання.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в користь:

- потерпілої ОСОБА_15 518 486 (п`ятсот вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 44 (сорок чотири) коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. ? моральної шкоди;

- потерпілого ОСОБА_16 7 747 (сім тисяч сімсот сорок сім) грн. 71 (сімдесят одну) коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди;

- потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - 196 289 (сто дев`яносто шість тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 90 (дев`яносто) коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. ? моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_17 ;

- потерпілої ОСОБА_19 29 253 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят три) грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди;

- потерпілого ОСОБА_20 219 000 (двісті дев`ятнадцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди;

- потерпілої ОСОБА_12 512 978 (п`ятсот дванадцять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 60 (шістдесят) коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. ? моральної шкоди;

- потерпілого ОСОБА_24 - 13 935 (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 92 (дев`яносто дві) коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди;

- потерпілої ОСОБА_23 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди;

- потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_21 580 710 (п`ятсот вісімдесят тисяч сімсот десять) грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Зараховано обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 26.02.2017 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченим залишений попередній тримання під вартою.

Ухвалено конфіскувати в дохід держави гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Ветеран-2», та грошові кошти, наявні на розрахункових рахунках ПАТ «Акцент-Банк», ПАТ «Укрсоцбанк», які належать ОСОБА_7 .

Судом ухвалено стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в дохід держави по 52 265,85 грн. з кожного процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Вироком скасовано арешт, накладений ухвалами слідчих суддів на майно (за виключенням майна особи, кримінальне провадження щодо якого закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України).

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2020 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без зміни, а апеляційні скарги захисників в інтересах обвинувачених, потерпілої та прокурора без задоволення.

Постановою ВС від 10 лютого 2022 року касаційні скарги захисника ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_12 задоволено частково. Ухвалу Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

За вироком суду ОСОБА_7 і ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , на початку лютого 2016 року, запропонував особі, кримінальне провадження відносно якого закрите ухвалою суду від 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, який мав хорошу спортивну та фізичну підготовку та, будучи керівником групи швидкого реагування пункту централізованого спостереження ТзОВ «Арсенал СТ» володів інформацією щодо охорони будинків, мав у користуванні автомобіль марки «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 ; ОСОБА_8 ( ОСОБА_14 ), який мав у користуванні автомобіль марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 , а також особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, спільно вчиняти розбійні напади відносно жителів Любомльського та Луцького районів Волинської області, пов`язані з проникненням у житло.

Отримавши згоду вказаних осіб ОСОБА_7 взяв на себе функції організатора та керівника новоствореного злочинного об`єднання, з їх відому та згоди розробив загальні правила поведінки, спрямовані на беззаперечне виконання його наказів та створення тісних стосунків між учасниками вчинення злочинів, які базувались на бажанні кожного з них отримувати стабільні кримінальні прибутки для задоволення власних потреб у грошах, характеризувалися високою дисципліною та підпорядкуванням, спільно з останніми, для досягнення єдиного злочинного умислу та отримання значного кримінального прибутку, розробив спільний план подальшої злочинної діяльності, відомий усім учасникам групи, відповідно до якого ОСОБА_7 з відома вищевказаних учасників, обирав об`єкти вчинення розбійних нападів та крадіжок.

Для досягнення злочинного результату, з метою запобігання їх викриття, ОСОБА_7 спільно ОСОБА_8 , з особою, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження та особою, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, заздалегідь придбали та підготували непримітний (темний) одяг, рукавички, балаклави, шкарпетки - з метою одягання їх на взуття та не залишення слідів; для подолання опору потерпілих - будівельну липку стрічку («скотч») та хомути, а також - дерев`яну биту, пістолет «ГПМ» заводський номер « НОМЕР_4 », металевий лом, рогатку тощо.

Вони ж пристосували належні їм транспортні засоби - автомобіль марки «Volkswagen Jetta» д.р.н. НОМЕР_2 , автомобіль марки «Volkswagen Passat 2.8» д.р.н. НОМЕР_3 , на яких з метою запобігання викриття при вчиненні частини злочинів змінювали номерні знаки (попередньо придбані з цією метою).

З метою коригування та узгодження дій між учасниками створеної організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, використовували в злочинній діяльності мобільні телефони, за допомогою яких вони зв`язувались між собою, узгоджуючи час і місця зустрічей для обговорення обставин підготовки до вчинення нападів, а щоб не бути викритими працівниками правоохоронних органів, то мобільні телефони та сім-картки, якими користувались виключно під час підготовки та вчинення злочинів, викидали, що, на думку ОСОБА_7 та інших членів злочинного угрупування, забезпечувало групі стабільне функціонування і надійне прикриття.

У період з 11 лютого 2016 року по 26 лютого 2017 року, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, організована група в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , особи, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вчинила ряд розбійних нападів з проникненням у житло, з метою заволодіння майном у великих та особливо великих розмірах, а також інші злочини проти власності.

Так, на початку лютого 2016 року ОСОБА_7 , будучи організатором та керівником створеної та очолюваної ним організованої групи, згідно розподілу ролей та заздалегідь визначених функцій, володіючи інформацією про помешкання за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_15 , яка за наявними у нього даними за місцем проживання зберігала грошові кошти, вироби з дорогоцінних металів, інші цінні речі у великих та особливо великих розмірах, обрав вказане житло для вчинення нападу на його власників та заволодіння їх грошовими коштами та цінностями.

Отримавши від особи, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, відомості про охорону будинку, яку здійснювало ТзОВ «Арсенал СТ» (де той працював), та про відсутність кнопки повідомлення про тривогу, згідно розподілу ролей, ОСОБА_7 спільно з ним, особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_8 , провели візуальне спостереження за будинком за адресою: АДРЕСА_3 , а також за ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою встановити їх розпорядок дня.

Встановивши шляхом візуального спостереження, що в даному будинку проживають лише ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , провівши достатні розвідувально-організаційні заходи, а саме: попередньо вивчивши місцевість та прилеглу територію, визначивши можливість вчинення безпосереднього нападу не менше як трьома особами та участі у ньому не менше як чотирьох спільників, обговоривши шляхи відходу з місця злочину й використання транспортних засобів, ОСОБА_7 визначив час та спосіб вчинення нападу, підготував знаряддя скоєння злочину, з метою зв`язування потерпілих та подолання опору - канцелярський скотч та шарф; спеціально придбав для вчинення злочину мобільні телефони та сім-картки, а також з метою запобігання впізнання їх обличчя та не залишення слідів балаклави та матерчаті рукавички, довів розроблений ним план вчинення злочину до усіх членів вказаного злочинного угрупування.

Так, 11.02.2016, приблизно о 22.00 год., діючи в складі організованої групи обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, провівши попередні підготовчі дії, умисно, з метою вчинення розбійного нападу на автомобілі марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_3 . З метою запобігання викриття зупинили автомобіль неподалік Любомльської загальноосвітньої школи №2, що за адресою: м.Любомль, вул. Поштова,16, звідки добре проглядався вказаний будинок.

Приблизно о 23.30 год. ОСОБА_7 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, реалізовуючи єдиний умисел, відповідно до відомого всім учасникам плану вчинення нападу та розподілу ролей, провівши спостереження за будинком, попередньо одягнувши на себе темний одяг, рукавички, балаклави з метою унеможливити їх впізнання, обійшли будинок та впевнились, що на вулиці нікого не має, через ворота проникли на подвір`я, де очікували найбільш вдалого часу для вчинення нападу. Після чого, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_16 , який вийшов з будинку, застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та виразилось в умисному нанесенні останньому близько 15 ударів кулаками по голові, придушуванні шиї за допомогою шарфа. В результаті вказаних дій ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №28 від 12.02.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В подальшому особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, подолавши опір потерпілого, продовжував утримувати ОСОБА_16 , а обвинувачений ОСОБА_7 та особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, через вхідні двері проникли в будинок за адресою: АДРЕСА_3 , де вчинили напад на ОСОБА_15 , погрожуючи застосувати насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилося у погрозі вбивством, та застосували насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої та виразилось у нанесенні ОСОБА_7 ряду ударів кулаками рук по правій частині голови та обличчі, в результаті чого впала на підлогу, продовженні ним же нанесенні ударів, зв`язуванні рук в ділянці променево-зап`ясних суглобів та ніг в ділянці колінних суглобів канцелярським скотчем, зриванні сережок з мочок вух та ланцюжків з шиї. В результаті вказаних дій ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження, що згідно висновку експерта №44 від 03.07.2017 належать до категорії легких тілесних ушкоджень, а також легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Подолавши внаслідок вказаних дій волю потерпілих до чинення опору та можливого їх переслідування, заволоділи належними ОСОБА_15 речами та грошовими коштами, а саме: грошовими коштами в сумі 18 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на момент вчинення кримінального правопорушення становить 479 911,83 грн; грошовими коштами в сумі 3800 грн.; мобільним телефоном марки «LenovoS820» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ІМЕІ 2: НОМЕР_5 вартістю 2500 грн; мобільним телефоном марки «LenovoS920» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 вартістю 5000 грн; планшетом марки «ASUS» вартістю 5500 грн; кольє з золота жовтого та білого кольорів вартістю 500 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 12970,59 грн; золотим ланцюжком 585 проби вагою 5 грам вартістю 4912,85 грн; золотими сережками вартістю 150 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 3891,17 грн; а всього - на загальну суму 518 486, 44 грн, спричинивши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_15 на вказану суму, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить особливо великий розмір. А також заволоділи належними ОСОБА_16 речами: золотим чоловічим кільцем вагою 3 грами вартістю 2947,71 грн; планшетом марки «ASUS» вартістю 3000 грн; мобільним телефоном марки «LenovoА670 t» IMEI: НОМЕР_8 вартістю 1800 грн, а всього - на загальну суму 7 747, 71 грн, спричинивши потерпілому ОСОБА_16 майнової шкоди.

Згідно розробленого плану та розподілу ролей, обвинувачений ОСОБА_8 як активний учасник організованої групи, очолюваної ОСОБА_7 під час вчинення розбійного нападу спостерігав за прилеглою територією та в разі виникнення небезпеки повинен був своєчасно повідомити ОСОБА_7 про виникнення небезпеки та забезпечити швидке залишення місця вчинення злочину разом з незаконно здобутими грошовими коштами та майном.

Після вчинення нападу усі учасники залишили територію будинку, направилися до попередньо обумовленого місця, де відповідно до розробленого плану, їх очікував ОСОБА_8 на автомобілі марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 , та разом з отриманими злочинним шляхом речами залишили місце вчинення злочину.

З метою уникнення відповідальності всі речі та цінності, якими незаконно заволоділи, ОСОБА_7 , особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_8 на автомобілі марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 перевезли в м.Луцьк, де з метою запобіганню їх викриття та встановлення місця знаходження, від незаконно здобутих мобільного телефону марки «LenovoS820» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ; мобільного телефону марки «LenovoА670 t» IMEI: НОМЕР_8 ; мобільного телефону марки «LenovoS920» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , планшету марки «ASUS», планшету марки «ASUS» позбулися, готівкові кошти та кошти, виручені від реалізації виробів із золота, ОСОБА_7 , згідно спільної домовленості у відповідності до єдиного плану злочинних дій та розподілених ролей, розподілив між усіма учасниками організованої групи.

З метою запобігання викриття учасники організованої ОСОБА_7 злочинної групи, перчатки, балаклави, мобільні телефони, після вчинення нападу, викинули у невстановленому органом досудового розслідування місці.

Крім того, 22.03.2016, приблизно о 01.15 год., провівши попередні підготовчі дії, обвинувачений ОСОБА_8 , на належному йому автомобілі марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 прибув в с. Куснище, де згідно розподілу ролей та визначених функцій, зайняв позицію очікування та спостерігав, а в подальшому по телефону повідомив про залишення ОСОБА_18 його домоволодіння та направлення в напрямку с.Нудиже Любомльського району Волинської області.

Обвинувачений ОСОБА_7 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, згідно розподілених ролей, придбавши на АЗС «Укрнафта» пальне, на автомобілі марки «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 прибули в с.Нудиже Любомльського району. Де ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, умисно, діючи в складі організованої групи, з відома усіх учасників групи, з метою пошкодження чужого майна, незаконно проникли на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_4 , де облили приміщення літньої кухні легкозаймистими речовинами (пальним), підпалили стіни та вхідні двері із західної сторони, чим створили загрозу життю та здоров`ю людей та загрозу заподіяння значних матеріальних збитків. В результаті пожежі було пошкоджено приміщення літньої кухні, а також майно, що знаходилося в приміщенні, внаслідок чого ОСОБА_19 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 29 253 грн.

Вчинивши підпал, ОСОБА_7 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, згідно з розподілом ролей, використовуючи заздалегідь приготовані знаряддя для вчинення злочину, приблизно о 02.00 год., впевнившись, що на вулиці нікого не має, пройшли на подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, кинув частину цеглини у склопакет металопластикового вікна, через яке усі учасники злочинної групи, проникли в приміщення будинку, де реалізовуючи намір заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_17 , що поєднувався із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що полягало в залякувані негайним застосуванням фізичного насильства, у словесній погрозі вбити, а також поєднувалося із застосуванням насильства, що полягало у нанесенні більше 6 ударів кулаками рук по голові, по тілу, в результаті чого ОСОБА_17 отримала тілесні ушкодження, які ззовні не проявилися.

Після чого заволоділи належними їй та її чоловіку ОСОБА_18 речами та грошовими коштами, а саме: грошовими коштами в сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 26 606,86 грн, грошовими коштами в сумі 70 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 2098,71 грн, нарізним карабіном «ВЕПРЬ-308» калібру 7,62 мм №4157 вартістю 800 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 21 280,55 грн; прицілом до карабіну вартістю 100 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 2660,07 грн; золотими монетами в кількості 8 штук з зображенням Миколи ІІ «червінець» десяти рубльовий 1898 року випуску вартістю 400 доларів США за одну, загальною вартістю 3200 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 85 122, 20 грн; золотими монетами в кількості 5 монет з зображенням Миколи ІІ «п`яти рубльових», 1898 року випуску вартістю 200 доларів США за одну, загальною вартістю 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 26 600, 69 грн; однією золотою німецькою монетою вартістю 400 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 10 640, 27 грн; набором ювілейних срібних монет НБУ до ЄВРО 2012, в який входило 5 штук срібних монет загальною вартістю 800 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 21 280, 55 грн; а також металевим сейфом, відзнаками, які матеріальної цінності не становлять, а всього - на загальну суму 196 289, 90 грн, спричинивши матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить великий розмір. Готівкові кошти та кошти, отримані від реалізації речей, якими вони незаконно заволоділи, ОСОБА_7 , згідно спільної домовленості, відповідно до єдиного плану та розподілених ролей, розподілив між усіма учасниками організованої групи.

Крім того, 18.07.2016 приблизно о 00.00 год. ОСОБА_7 , згідно заздалегіль відведеної йому ролі, ніби-то для відпочинку та спільного проведення часу, спонукав ОСОБА_25 залишити місце свого проживання будинок за адресою: АДРЕСА_6 , в якому залишилася лише ОСОБА_23 . В цей час, особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_8 на автомобілі марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 , згідно попередньо визначених ОСОБА_7 ролей прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_6 , де, з метою запобігання їх викриття, зупинились на незначній відстані від будинку.

Реалізовуючи єдиний умисел, 18.07.2016 близько 02.00 год., діючи відповідно до єдиного відомого всім учасникам плану вчинення нападу та розподілу ролей, з метою унеможливити їх впізнання, попередньо одягнувши на себе темний одяг, рукавички, балаклави, особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, впевнившись, що на вулиці нікого не має, через ворота домоволодіння, проникли на подвір`я, де через незачинені двері проникли в будинок за адресою: АДРЕСА_6 , де вчинили напад на ОСОБА_23 , 1937 р.н., та, незважаючи на її похилий вік, застосували насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я та виразилося у киданні її на землю, зв`язуванні рук в ділянці променево-зап`ясних суглобів та ніг в ділянці колінних суглобів пластиковими хомутами, зв`язуванні шарфом рота та шиї.

В результаті вказаних дій потерпіла ОСОБА_23 отримала тілесні ушкодження, що згідно висновку експерта №707 від 18.07.2016 за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Подолавши волю потерпілої до чинення опору та можливого їх переслідування, нападники заволоділи сейфом вартістю 2500 грн з належними ОСОБА_22 та ОСОБА_21 речами та грошовими коштами, а саме: нарізним карабіном «ВЕПРЬ 308» калібру 7,62, серії НОМЕР_9 з двома магазинами, відповідно, на 10 та на 5 боєприпасів, загальною вартістю 25 000 грн; чохлом до нарізного карабіну «ВЕПРЬ 308» вартістю 1000 грн; 20 набоями загальною вартістю 600 грн; насадкою до вказаного карабіну вартістю 800 грн; рушницею гладкоствольною марки «Benellivinci» к.12, серії НОМЕР_10 вартістю 66 000 грн; чохлом до неї вартістю 1000 грн; рушницею гладкоствольною марки «ИЖ27Е» к.12 серії НОМЕР_11 вартістю 11 250 грн; боєприпасами до неї в кількості 60 штук загальною вартістю 600 грн; прицілом коліматорним із прицільною планкою вартістю 2500 грн; золотими виробами: золотим чоловічим ланцюжком з плетінням у вигляді літери «S» вагою 70 г вартістю 84 700 грн; золотим чоловічим ланцюжком з плетінням «Бісмарк» вагою 20 г вартістю 24 200 грн; золотим чоловічим хрестиком із розп`яттям із червоного та білого золота вагою 13 г вартістю 15 730 грн; золотою чоловічою обручкою вагою 3 г вартістю 3 630 грн; золотим чоловічим перснем-печаткою із чорним опалом та голубим топазом, що обертаються та діамантами по периметру із написами на бічній стороні «Bred Pitt diamant» вартістю 66 000 грн; золотим чоловічим браслетом із камінцями цирконію вартістю 2 100 грн; золотим жіночим ланцюжком із білого золота вагою 30 г вартістю 45 000 грн; золотими сережками із білого золота із топазом та сапфірами по периметру вагою 15 г вартістю 22 500 грн; золотим перснем вагою 10 г вартістю 15 000 грн; золотим кулоном вагою 8 г вартістю 10 500 грн; золотим перстнем із діамантами із червоного та білого золота із візерунком вагою 5 г вартістю 15 000 грн; золотим кулоном із діамантами з червоного та білого золота із візерунком вагою 3 г вартістю 5 000 грн; золотою каблучкою вагою 4 г вартістю 6 000 грн; набором, який складається із золотих сережок та каблучки із зеленим камінням загальною вагою 5 г вартістю 6 000 грн; золотими сережками із червоним камінням, вагою 8 г вартістю 9600 грн; кулоном із жовтого золота із каменем червоного кольору «гранат» по колу вагою 3 г вартістю 6 000 грн; золотим перстнем із гранатом вагою 4 г вартістю 4900 грн; набором, який складається з золотих сережок із перлинами із маленьким каменем цирконію, золотого перстня, кольє із перлин та золотою застібкою у вигляді квітки, загальною його вартістю 8000 грн; золотим ланцюжком із червоного та жовтого золота із дрібними камінцями цирконію загальною вагою 13 г вартістю 15 800 грн; золотим кольє із червоного золота вагою 15 г вартістю 18 000 грн; сережками із жовтого золота у вигляді деформованого овалу вагою 4 г вартістю 5 200 грн; сережками із червоного золота із фіолетовим камінням вагою 4 г вартістю 4 800 грн, золотою каблучкою вагою 3 г вартістю 3600 грн; підвіскою із червоного золота у вигляді півмісяця із дрібними камінцями цирконію вагою 3 г вартістю 3600 грн; золотою підвіскою у вигляді серця, що розкривається вагою 3 г вартістю 3600 грн; підвіскою у вигляді рибки із червоного золота вагою 2 г вартістю 2400 грн; підвіскою у вигляді золотого ключика вагою 1,5 г вартістю 1800 грн; золотим ланцюжком вагою 10 г із пласким плетінням вартістю 12000 грн; золотим ланцюжком із пласким плетінням вагою 2 г вартістю 2400 грн; золотим ланцюжком плетіння «Бісмарк» вагою 3 г вартістю 3600 грн; золотим годинником «Чайка» з браслетом із червоного золота вагою 10 г вартістю 12 000 грн; браслетом із червоного та білого золота вагою 12 г вартістю 15000 грн; браслетом із жовтого золота, що складався із двох смуг, що з`єднані основою із камінцями зеленого та білого кольорів вагою 7 г вартістю 10500 грн; сувенірним пістолетом марки «Сафарі» чорного кольору під патрон «флобер» вартістю 3 000 грн; шкіряним гаманцем вартістю 300 грн, грошовими коштами в сумі 2 000 грн; а також біжутерією, ключами до будинку, магазину, сейфу в магазині, до квартири, підвалу, складу, до автомобілів марки «Mercedes», марки «Volkswagen Golf», марки «Peugeot 308», марки «Renault Master», технічними паспортами на автомобілі «Mercedes», «Volkswagen Golf», «Peugeot 308», «Renault Master», дозволом на карабін, які матеріальної цінності для потерпілих не становлять, а всього - на загальну суму 580 710 грн, спричинивши матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить особливо великий розмір.

Після вчинення нападу усі учасники залишили територію будинку на автомобілі марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8 разом з незаконно здобутими речами та прибули до с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області, де, попередньо відчинили сейф, вилучили речі, що становили цінність, якими вони заволоділи внаслідок вчинення розбою, а сейф з речами, що не становлять матеріальної цінності, кинули до річки.

Отримані злочинним шляхом цінності, ОСОБА_7 згідно спільної домовленості у відповідності до єдиного плану злочинних дій та розподілених ролей, розподілив між усіма учасниками організованої групи.

20.11.2016 приблизно о 06.00 год., провівши попередні підготовчі дії, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи в складі організованої групи, згідно з розподілом ролей та заздалегідь визначених функцій, використовуючи заздалегідь приготовані знаряддя для вчинення злочину, на автомобілі марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 прибули до огородженої території за адресою: м. Любомль Волинської області, вул. Любомльська, 1б. З метою запобігання їх викриття автомобіль зупинили на деякій відстані по вул.1-го Травня м.Любомль, в якому залишився ОСОБА_8 , яким мав спостерігати за територією, в разі виникнення небезпеки викриття у вчиненні злочину працівниками поліції чи іншими особами по придбаному для вчинення вказаного злочину телефону повідомити інших учасників, вжити інші заходи щодо запобігання їх викриття, забезпечити учасникам злочинної групи можливість швидкого та безпечного залишення місця вчинення злочину, перевезти їх з отриманими злочинним шляхом коштами до обумовленого місця для здійснення їх розподілу.

В цей час ОСОБА_7 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, реалізовуючи єдиний злочинний умисел, діючи відповідно до відомого всім учасникам плану вчинення нападу та розподілу ролей, з метою унеможливити їх впізнання, попередньо одягнувши на себе темний одяг, рукавички, балаклави, обійшовши будинок, впевнивлись, що на вулиці нікого не має та через огорожу домоволодіння, проникли на подвір`я, де очікували, коли вийде ОСОБА_20 . Коли останній вийшов, щоб їхати на роботу - вчинили напад, застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та виразилось у нанесенні потерпілому близько 10 ударів дерев`яною палицею (битою) по голові, обличчю, тулубу, а також значної кількості ударів кулаками по голові, обличчю, тілу, ногах. В результаті вказаних дій ОСОБА_20 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №522 від 15.06.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як для їх загоєння необхідний термін більший, ніж 6 днів.

В подальшому, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, продовжували утримувати ОСОБА_20 , а ОСОБА_7 - проник в салон автомобіля, де заволодів двома пакетами та двома сумками з документами, речами та грошовими коштами, належними ОСОБА_20 , а саме: грошовими коштами на загальну суму 200 000 грн; пристроєм для відстрілу набоїв з гумовими кулями «ГПМ КІ-004066» з одним магазином, в якому знаходилося 7 набоїв травматичної дії загальною вартістю 7 000 грн; талонами на дизельне паливо «ОККО» на 600 літрів загальною вартістю 12 000 грн; паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_20 , ключами до квартири, гаража, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобілем марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_12 , двома свідоцтвами про реєстрацію двох причепів до автомобіля, свідоцтвом про реєстрацію скутера, дозволом на право носіння на зберігання зброї на ім`я ОСОБА_20 , банківською карткою, блокнотами, папками з документами, сертифікатами на товари, калькуляторами та ключами, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, а всього майном - на загальну суму 219 000 грн, спричинивши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_20 , що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить великий розмір.

Після вчинення нападу усі учасники залишили територію будинку, де знаходячись на безпечній відстані оглянули сумки, з яких забрали пакети з грошовими коштами на загальну суму 200 000 грн; пристрій для відстрілу набоїв з гумовими кулями «ГПМ КІ-004066» з одним магазином, в якому знаходилося 7 набоїв травматичної дії; талони на дизельне паливо «ОККО» на 600 літрів; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_20 , ключі до квартири та гаража, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «MAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_12 , два свідоцтва на реєстрацію двох причепів до автомобіля, свідоцтво про реєстрацію скутера, дозвіл на право носіння та зберігання зброї на ім`я ОСОБА_20 , банківську картку; при цьому - дві господарські сумки з блокнотами, папками з документами та сертифікатами на товари, калькуляторами - залишили.

Готівкові кошти ОСОБА_7 , згідно спільної домовленості у відповідності до єдиного плану злочинних дій та розподілених ролей, розподілив між усіма учасниками організованої групи, а пристрій для відстрілу гумовими кулями «ГПМ» заводський номер « НОМЕР_4 », знищивши номерні позначення - приховав та в подальшому пристосував для вчинення інших розбійних нападів.

Крім того, 30.12.2016, приблизно о 03.14 год., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , реалізовуючи єдиний умисел, діючи відповідно до відомого всім учасникам плану вчинення нападу та розподілу ролей, проникли на подвір`я належного ОСОБА_26 будинку за адресою: АДРЕСА_7 , де за допомогою рогатки «Marksman», спорядженої металевими кулями діаметром 15 мм пошкодили три віконні шиби, фасад та ліхтар будинку. Однак не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, та не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, покинули територію будинку, оскільки особа, кримінальне провадження стосовно якої закрито, згідно з визначеною їй роллю, знаходилась неподалік Любомльського ГУНП у ВУолинській області, та, побачивши, що в бік вказаного домоволодіння направляється автомобіль державної служби охорони, телефоном повідомив про це ОСОБА_7 .

Крім того, 30 грудня 2016 року, приблизно о 19.30 год. ОСОБА_7 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, ОСОБА_8 на автомобілі марки «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 , з метою вчинення крадіжки та заволодіння майном прибули до знаку «Богушівка», де ОСОБА_7 залишився чекати в автомобілі та в разі виникнення небезпеки викриття, повинен був повідомити інших учасників вчинення злочину.

Реалізовуючи єдиний умисел, діючи відповідно до відомого всім учасникам плану вчинення крадіжки та розподілу ролей, з метою унеможливити їх впізнання попередньо одягнувши на себе темний одяг, рукавички, балаклави, взявши підготовлений з метою розбиття скла металевий лом, ОСОБА_8 та особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, повторно, діючи в складі організованої та керованої ОСОБА_7 групи, виконуючи відведену їм роль, прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_8 , де умисно, з корисливих мотивів, через паркан будинку потрапили на територію вказаного домоволодіння, за допомогою металевого лому розбили скло дверей, та таємно проникли в будинок, звідки викрали: грошові кошти в загальній сумі 1 300 грн, ювелірні вироби на загальну суму 12 635, 92 грн, а саме: кільце з жовтого золота з одним камінцем цирконію діаметром приблизно 7 мм загальною вагою 3 г вартістю 1 723, 08 грн; обручку з жовтого золота з камінцями цирконію діаметром 1 мм, викладеними по каблучці у вигляді хвилі, загальною вагою 5 г вартістю 2 871, 8 грн; каблучку з орнаментом з поєднання камінців цирконію чорного та білого кольору загальною вагою 8 г вартістю 4 594, 88 грн; золотий кулончик у вигляді ромба з прозорими камінцями цирконію загальною вагою 1 г вартістю 574, 36 грн, сережки у вигляді ромба з камінцями цирконію загальною вагою 2 г вартістю 1 148, 72 грн; сережки з жовтого золота у вигляді метелика загальною вагою 3 г вартістю 1 723, 08 грн; вироби з недорогоцінних металів (біжутерію), які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, які належать ОСОБА_24 , спричинивши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 13 935, 92 грн.

Крім того, 25.02.2017, приблизно о 23.00 год., провівши попередні підготовчі дії, ОСОБА_7 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, ОСОБА_8 , будучи особами, які раніше вчинили розбій, діючи в складі організованої групи, з метою вчинення розбійного нападу, підійшли до будинку за адресою: АДРЕСА_9 . Згідно розробленого ОСОБА_7 плану та визначених ролей, безпосередньо проникати в житло та вчиняти розбійний напад повинні були ОСОБА_7 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, а ОСОБА_8 - знаходитися на відстані неподалік приміщення Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, спостерігати за територією, в разі виникнення небезпеки викриття їх у вчиненні злочину працівниками поліції чи іншими особами, в тому числі виїзду автомобіля працівників поліції чи державної служби охорони, направлення його в напрямку місця знаходження будинку ОСОБА_12 , по придбаному для вчинення вказаного злочину телефону повідомити інших учасників, вжити інші заходи щодо запобігання їх викриття. Після вчинення нападу, ОСОБА_8 повинен був повернутися до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , звідки на автомобілі марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 прибути до обумовленого місця в с.Машів, поблизу комплексу відпочинку «Машівський Бір», для здійснення розподілу грошових коштів між учасниками кримінального угрупування, приховування засобів вчинення злочину та забезпечити учасникам злочинної групи можливість швидкого безпечного залишення місця події.

Реалізовуючи єдиний умисел, 26.02.2017, приблизно о 05.00 год. ОСОБА_7 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, помітивши, що телевізор перестав працювати, зробили висновок, що власниця заснула, а тому не встигне відреагувати та активувати охоронну сигналізацію, через вікно, шляхом розбиття за допомогою частини цегли його скла, проникли в будинок за адресою: АДРЕСА_9 , де вчинили напад на ОСОБА_12 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що полягало у демонстрації пістолета, погрозі вбивством, а також застосуванням насильства, що виразилося в нанесенні ударів кулаками рук по голові, обличчю, тілу, рукам останньої. При цьому, для подавлення волі до вчинення супротиву, зв`язали ОСОБА_12 спеціально підготовленими з цією метою хомутами, липкою стрічкою, залякували демонстрацією та погрозами застосування вогнепальної зброї.

В результаті вказаних дій потерпіла ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, що згідно висновку експерта №23 від 27.02.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а нападники заволоділи належними ОСОБА_12 речами та грошовими коштами, а саме: сережками з золота зі вставками золота білого кольору з камінцями-осколками брильянтів в кількості 6 штук та по центру з камінцем сапфір синього кольору вагою 5 г вартістю 5 343,55 грн; ланцюжком вагою 13,57 г вартістю 8 471, 34 грн; ланцюжком вагою 7,15 г вартістю 7 641, 28 грн; ладанкою з золота жовтого кольору овальної форми вагою 0,96 г вартістю 200 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 5 381, 26 грн; хрестиком з золота жовтого кольору з вставками золота білого кольору вагою 2,88 г вартістю 1 797, 90 грн; каблучкою з жовтого золота з вставками білого золота та камінцями «цирконію» вагою 5,69 г вартістю 6 080, 96 грн; відеореєстратором вартістю 2700 грн; тривожною кнопкою вартістю 350 грн; грошовими коштами на загальну суму 499 977, 45 грн, серед яких: 100 000 грн. в національній валюті України, 20 000 злотих Республіки Польща, що згідно офіційного курсу НБУ становить 132 070, 64 грн, 3 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 80 718, 86 грн, 6 580 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 187 187, 95 грн, спричинивши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 537 743, 74 грн, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить особливо великий розмір.

Після вчинення нападу усі учасники залишили територію будинку, ОСОБА_7 , особа, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, направилися в напрямку лісу, де зложили частину з одягу та знаряддя вчинення злочину, відеореєстратор з записами з камер відеоспостереження, які облили спеціально підготовленим з цією метою пальним та спалили.

В подальшому продовжили рух на попередньо обумовлене місце - в напрямку зони відпочинку «Машівський бір», де ОСОБА_7 розподілив кошти та передав особі, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України - 1000 Євро та 585 доларів США, як частку з незаконно отриманих коштів, відповідно виконаної ним ролі, після чого той повернувся в м.Любомль.

ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_7 , згідно розподілу ролей, взявши лопату, куртку, прибув до зони відпочинку «Машівський бір», де на нього чекав ОСОБА_7 , де вони разом закопали одяг в крові та пістолет «ГПМ» заводський номер « НОМЕР_4 » з набоями, після чого ОСОБА_7 передав частку з незаконно отриманих речей ОСОБА_8 , відповідно до виконаної ним ролі.

В подальшому, з метою запобігання викриття та переховування речей, якими незаконно заволоділи під час вчинення вищевказаного розбійного нападу, на автомобілі марки «Volkswagen Passat 2.8», д.р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 поїхали до м.Луцька, однак в с. Переспа Рожищенського району Волинської області на автодорозі «Доманово-Ковель-Чернівці-на Теребовль» були затримані працівниками поліції.

В цей же час в м.Любомль працівниками поліції було затримано особу, кримінальне провадження відносно якого закрите 15.04.2019 на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, в автомобілі якого було виявлено та вилучено вищевказані грошові кошти, що були надані йому ОСОБА_7 .

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( ОСОБА_27 ), покликається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості.

Вважає, що судом при призначенні покарання обвинуваченим не надано належної оцінки та не в достатній мірі враховано той факт, що останні вчинили у складній формі співучасті ряд злочинів проти власності, застосовуючи при цьому насильство до потерпілих, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. При цьому, обвинувачені свою вину у вчинених злочинах не визнали, не розкаялись у вчиненому, не сприяли жодним чином розкриттю цих злочинів, збитків не відшкодували, зазначивши що ряд потерпілих наполягали на суворому покарання, а потерпіла ОСОБА_28 - на найсуворішому.

Звертає увагу, що вчинені обвинуваченими злочини були обумовлені корисливим мотивом, що вказує на підвищену суспільну небезпеку осіб обвинувачених.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання:

ОСОБА_7 за ч.5 ст.185 КК України десять років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна; за ч.4 ст.187 КК України - тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна; за ч.3 ст.15 ч.4 ст.187 КК України сім років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна; за ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України дев`ять років позбавлення волі,

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання чотирнадцять років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна.

ОСОБА_8 за ч.5 ст.185 КК України десять років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна; за ч.4 ст.187 КК України - дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна; за ч.3 ст.15 ч.4 ст.187 КК України сім років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна; за ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України дев`ять років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_12 покликається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення долі речових доказів.

Вважає, що судом безпідставно звернуто в рахунок часткового погашення цивільних позовів усіх потерпілих грошові кошти, вилучені 26.02.2017 р. в автомобілі марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_3 під час огляду місця події на загальну суму 10480 польських злотих.

Вказала, що постановою слідчого у кримінальному провадженні від 13.07.2017, яка безпосередньо досліджена судом в ході судового розгляду, вказані вилучені кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки встановлено, що вони здобуті злочинним шляхом. Цією ж постановою, з тих же підстав було визнано речовими доказами і вилучені в автомобілі марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ювелірні вироби, які вона впізнала, а також кошти, вилучені в автомобілі «Фольксавеган Джетта» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 585 доларів США та 1000 Євро.

Потерпіла зазначила, що вирішуючи поданий нею цивільний позов, суд прийняв рішення щодо повернення їй коштів в сумі 585 доларів США та 1000 Євро, а також ювелірних виробів, як законному володільцю. Однак, судом, на думку потерпілої, безпідставно було звернуто в рахунок часткового погашення цивільних позовів усіх потерпілих викрадені у неї кошти у сумі 10480 польських злотих.

Просить вирок суду змінити та повернути їй, як законному володільцеві кошти, вилучені 26.02.2017 в автомобілі марки «Фольксваген» , реєстраційний номер НОМЕР_3 , під час огляду місця події на загальну суму 10480 польських злотих: купюрами номіналом по 100 злотих 79 шт., по 50 злотих 39 шт., 20 злотих -7 шт., 10 злотих 54 шт.; євро номіналами: 20 євро - 7 шт. зі слідами бурого кольору; банкноту номіналом 50 польських злотих зі слідами крові (пакет №2471650); у національній валюті (гривня) на загальну суму 18050 грн. (пакет №0047496): купюри номіналів по 500 грн. 7шт., по 100 грн. 26 шт., по 200 грн. 45 шт., по 50 грн. 59 шт. (вилучені 26.02.2017 р. під час огляду місця події - ділянки траси сполучення Доманово-Ковель-Чернівці в автомобілі марки «Фольксваген» , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що передані на відповідальне зберігання в ПАТ КБ «Приватбанк».

В решиті вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_7 покликаються на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду.

Вважають, що вирок ухвалений на недопустимих, неналежних, і, як наслідок, недостатніх у їх сукупності доказах, тобто з істотними порушеннями вимог КПК України, що є безумовною підставою до скасування.

Захисник зазначила, що згідно обвинувального акта група співучасників утворилась одномоментно з 11 лютого 2016 року та почала діяти з цього часу. На переконання захисника судом не встановлені, а стороною обвинувачення не наведені чіткі з вказаними датами, показами, свідченнями, або іншими достовірними та належними доказами, що діяла стійка організована група, яку очолював ОСОБА_7 , не доведено, що він надавав вказівки будь-кому з учасників групи.

Вказане, на думку захисту, дає підстави вважати, що група обвинувачених не мала стійкості, внутрішньої дисципліни та чіткого заздалегідь розробленого плану вчинення злочину, судом не встановлено керівника такої групи, злочини вчинялися кожного разу по іншому з іншими учасниками, в матеріалах відсутні протоколи впізнання за будовою тіла, по голосу, відсутні докази, які б вказували на ОСОБА_7 , як такого, що купував вживані мобільні телефони у великій кількості та забезпечував усіх учасників спеціальними засобами.

Захисник зазначила, що у вироку вказано, що ОСОБА_7 підшуковував об`єкти для вчинення злочинів, при цьому зазначається, що ОСОБА_29 , матеріали відносно якого було закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК, працюючи у ТОВ «Арсенал» збирав відомості щодо охорони будинків, адрес та мешканців цих будинків. На думку захисника, аналіз і оцінка дій обвинувачених, які передували вчиненню злочину і після цього свідчать, що мало місце не організація стійкого злочинного об`єднання (організованої групи, а вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Захисник також вказала на те, що суд покликався у вироку на протоколи результатів НСРД, які підтверджують факт спілкування особи, кримінальне провадження відносно якого закрите, ОСОБА_7 й ОСОБА_8 зі своїми спільниками щодо підготовки та вчинення кримінальних правопорушень. Зазначила, що в матеріалах відсутня постанова прокурора про контроль за злочином, яка теж не відкривалась стороні захисту в порядку ст.290 КПК.

Захисник покликалась на те, що ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 27.02.2017 р. було надано дозвіл для проведення обшуку автомоблія «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_3 працівникам СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, хоча напередодні цей обшук був проведений працівниками СУ ГУНП у Волинській області. Вказане, на думку захисника, свідчить про недопустимість доказів, здобутих неналежно визначеним суб`єктом.

Просять вирок стосовно ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 покликається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що суд, посилаючись як на доказ вини ОСОБА_7 на роздруківки трафіків з`єднання абонентських номерів, залишив поза увагою, що сторона обвинувачення не надала судових рішень, які б свідчили про законність отримання таких доказів. Також в матеріалах провадження відсутні докази, які б свідчили про те, що саме ОСОБА_7 , є користувачем номеру телефону з яким відбувалось з`єднання.

Захисник покликається на те, що у вироку не зазначені докази, які б підтверджували, що ОСОБА_7 був організатором та керівником створеної ним організованої групи.

При цьому, адвокат вважає, що в основу вироку було покладено неналежні та недопустимі докази, зокрема:протокол отримання зразків для експертизи від 01.03.2017 у ОСОБА_29 (особи, кримінальне провадження відносно якого закрите), оскільки дану дію проведено без участі захисника; протокол огляду місця події в с.Машів 26.02.2017, де огляд розпочато о 18.00 год. і закінчено о 18.40 год., підставою для його проведення був рапорт оперативного працівника у якому зазначено, що в ході допиту в якості підозрюваного ОСОБА_29 було отримано інформацію, де знаходяться знаряддя вчинення злочину за фактом розбійного нападу на ОСОБА_12 . При цьому, перший допит підозрюваного ОСОБА_29 будо проведено за участю адвоката 26.02.2017 з 19.45 до 19.55, на якому ОСОБА_29 показав, що свою вину в оголошеній підозрі він не визнає та відмовився від дачі будь-яких показань. Тому, захисник вважає, що рапорт о/у УКР ГУНП ОСОБА_30 від 26.02.2017 є недопустимим доказом.

Також зазначив, що згідно показань свідка ОСОБА_31 , при затриманні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 працівниками поліції 26.02.2017, обвинувачені опір не чинили, самі вийшли з автомобіля, після чого працівника поліції одразу почали «ритися» у їхньому автомобілі, не пояснюючи причин. Захисник вважає, що було проведено фактично не огляд місця події в с.Пересна, а обшук автомобіля обвинувачених без участі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_31 , хоча вони знаходились на місці пригоди. Зазначив, що при складенні вказаного протоколу слідчим було допущено ряд процесуальних порушень, зокрема: цей протокол не містить підставу проведення процесуальної дії, не містить повних відомостей осіб, які були присутні при його проведені, відсутні відомості про характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які використовувались при проведенні такої дії, вилучені речі належним чином не упаковані, не засвідчені підписами присутніх осіб.

Крім того, адвокат покликався на те, що згідно ухвали слідчого судді Любомльського районного суду від 27.02.2017, слідчому ОСОБА_32 дозвіл на обшук не надавався, він взагалі не входив до складу слідчої групи.

Вважає, що при затриманні ОСОБА_7 не було виконано вимоги ч.4 ст.208 КПК.

Захисник також вважає недопустимим доказом протокол відібрання зразків для проведення експертизи від 21.03.2017, оскільки ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 07.03.2017 не надавався дозвіл на примусове відібрання зразків крові у ОСОБА_7 , однак такі зразки були відібрані у нього примусово. При цьому, судом було безпідставно відмовлено стороні захисту у допиті понятих, які були присутні при цій слідчій дії.

Щодо проведення обшуку 26.02.2017 за місцем проживання ОСОБА_7 , то апелянт зазначив, що він, як захисник, був присутній при цій слідчій дії та знімав на свій мобільний телефон як слідчий складав протокол, однак слідчий заважав йому це робити та, не дав йому підписати протокол і не вручив його копію власнику квартири, в якій проводився обшук.

Також адвокат вважає рішення суду щодо конфіскації в дохід держави гаражів №658 та № НОМЕР_13 гаражного кооперативу «Ветеран-2» не можливо буде виконати, оскільки вказані гаражі не приватизовані, вони не належать на праві приватної власності ОСОБА_7 .

Просить суд вказаний вирок щодо ОСОБА_7 скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК.

При цьому, заявив клопотання про виклик для допиту в якості свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_34 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі покликається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що суд безпідставно вважав роздруківки трафіків з`єднання абонентських номерів належними та допустимим доказами, оскільки сторона обвинувачення не надала судових рішень, які б свідчили про законність отримання таких доказів. Зазначив, що у кримінальному провадженні відсутні докази, які б підтверджували, що саме ОСОБА_8 є користувачем номеру телефону, з яким відбувалось з`єднання.

Також захисник вважає, що вилучені при огляді місця події 26.02.2017 з автомобіля «Фольксаваген» докази є недопустимими, оскільки згідно ухвали слідчого судді Любомльського районного суду від 27.02.2017 надано дозвіл на проведення обшуку даного автомобіля слідчим СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, а не слідчому СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_35 , який проводив огляд місця події. Слідча дія була проведена після внесення в ЄРДР даних щодо кримінального правопорушення за епізодом нападу на потерпілу ОСОБА_12 , що залишено судом поза увагою.

Захисник зазначив, що судом безпідставно не взято до уваги показання свідка ОСОБА_36 та позицію захисту про те, що сережку потерпілої ОСОБА_12 , виявлену та вилучену у куртці ОСОБА_8 при обшуку 26.02.2017, було йому підкинуто, а ця куртка взагалі не вилучалась та не визнавалась речовим доказом. При цьому вказав, що при огляді місця події та при обшуку захисники залучені не були, відеозйомка не проводилась.

Також на думку захисника, зазначення у вироку про винуватість особи, кримінальне провадження відносно якої закрите на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК (яка не допитувалась), та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (яка допитувалася в суді в якості свідка), як активних учасників організованої групи, очолюваної ОСОБА_7 , свідчить про істотне порушення вимог КПК України.

Просить суд скасувати вирок стосовно ОСОБА_8 та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, не заперечив проти задоволення апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_12 , заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту в інтересах обвинувачених, захисника ОСОБА_10 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_7 , не заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , заперечив проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілої ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_37 , який підтримав апеляційну скаргу і апеляційні скарги сторони захисту в його інтересах і інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , заперечив проти задоволення апеляційних скарг прокурора і потерпілої, захисника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_8 та апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і обвинуваченого ОСОБА_7 , висловив думку щодо залишення на розсуд суду вирішення апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_12 , заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав позицію захисника, перевіривши вирок суду в межах доводів апеляційних скарг, зважаючи на вказівки Верховного Суду відповідно до постанови від 10.02.2022 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_12 підлягає до задоволення, апеляційні скарги сторін захисту і прокурора залишенню без задоволення, з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За клопотанням захисника ОСОБА_10 проведено часткове судове слідство, в ході якого допитано свідків ОСОБА_38 та ОСОБА_39 .

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг сторони обвинувачення і захисту, з врахуванням, зокрема, і показань допитаних судом апеляційної інстанції свідків, погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність органом досудового розслідування винуватості обвинувачених у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаному з проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у великих та особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою (ч.4 ст.187 КК України); у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого організованою групою, однак не доведеному до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця (ч. 3 ст. 15 ч.4 ст. 187 КК України); в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, організованою групою (ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України); у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому організованою групою ( ч. 5 ст. 185 КК України).

Свій висновок, не зважаючи на невизнання обвинуваченими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 своєї вини у вчиненому, суд обґрунтував послідовними показаннями потерпілих, ряду свідків, які узгоджуються загалом з даними належних та допустимих письмових доказів у даному кримінальному провадженні, дослідженими, оціненими, співставленими і проаналізованими належним чином з наведенням відповідного обґрунтування у вироку суду.

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких грунтується висновок про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочинів, їх наслідки. Місцевим судом загалом дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, які можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про жорстоке поводження під час відібрання біологічних зразків у ОСОБА_7 , то на переконання колегії суддів, вони є безпідставними та необґрунтованими.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що зразки крові у ОСОБА_7 для проведення судових криміналістичних експертиз 21 березня 2017 року відібрані з дотримання вимог ст. 245 КПК України, а дані протоколу є належним і допустимим доказом.

На виконання вимог ч.2 ст.439 КПК України колегією суддів з показань допитаних свідків ОСОБА_38 та ОСОБА_40 , які були залучені 21 березня 2017 року в якості понятих при відібранні зразків у ОСОБА_7 в приміщенні ІТТ №1 ГУНП у Волинській області для проведення експертизи встановлено, що останньому пропонувалось добровільно надати зразки крові та букального епітелію, однак він відмовився. В подальшому чоловіком в рукавичках ( ОСОБА_41 ), медичним працівником ( ОСОБА_42 ) відібрано зразки крові, при цьому один з чоловіків тримав руку ОСОБА_7 , який сидів. ОСОБА_41 не заперечила щодо заявлення клопотання захисником ОСОБА_10 про проведення відеофіксації вказаної слідчої дії.

Колегія суддів враховує, що вказана слідча дія була проведена на підставі ухвали слідчого судді про примусове відібрання зразків для проведення судових експертиз від 07 березня 2017 року.

При цьому колегією суддів перевірено, що стороною обвинувачення вживались заходи щодо отримання зразків, зокрема, у ОСОБА_7 , добровільно, про що свідчить постанова начальника Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури від 27.02.2017 року про відібрання в тому числі і у ОСОБА_7 зразків для проведення експертизи: відбитків пальців та долонь рук, а також зразків крові, букального епітелію, ознайомившись з якою 03.03.2017 року ОСОБА_7 в категоричній формі відмовився добровільно надавати біологічні зразки крові, букального епітелію, відбитків пальців та долонь рук для проведення криміналістичних експертиз. Крім того, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 добровільно надати вказані зразки неодноразово пропонувалось і 21 березня 2017 року при проведенні самої слідчої дії на підставі ухвали слідчого судді про примусове відібрання зразків для проведення судових експертиз від 07.03.2017 року, однак ОСОБА_7 відмовився добровільно надавати зразки.

Судом апеляційної інстанції на виконання вказівок ВС, викладених в ухвалі від 10.02.2022 року встановлено, що відповідно до довідки про результати розгляду звернення адвоката ОСОБА_10 в інтересах ув`язненого ОСОБА_7 останнього 20.03.2017 року етаповано до ІТТ № 1 в одязі та з особистими речами, які він вважав за необхідне одягнути та взяти з собою у камері СІЗО. Ув`язненого ОСОБА_7 повернуто з ІТТ № 1 до Луцького СІЗО 22.03.2017 року. Підстави для прокурорського реагування відсутні.

За наведеного, на переконання колегії суддів, як встановлено при апеляційному перегляді оскаржуваного вироку, дана слідча дія щодо відібрання зразків у ОСОБА_7 була проведена у відповідності до законодавства з дотриманням заходів щодо збереження здоров`я останнього.

З огляду на зазначене доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказів даних висновків імунологічних експертиз у даному кримінальному провадженні у зв`язку з отриманням зразка крові ОСОБА_7 внаслідок істотного порушення його прав та інтересів, що було і предметом оцінки судом першої інстанції, є необгрунтованими.

На думку колегії суддів, версія сторони захисту з посиланням на показання свідка ОСОБА_36 щодо підкидання працівниками поліції сережки в кишеню куртки ОСОБА_8 , виявлену і вилучену під час обшуку 26.02.2017 року, а також доводи щодо недопустимості доказів, здобутих внаслідок проведення огляду місця події 26.02.2017 року, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами і дослідженими доказами, не взявши до уваги показання свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_36 , а також відповідними обґрунтованими висновками суду першої інстанції з наведенням відповідного мотивування у вироку суду з приводу аналогічних доводів захисника і в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції належним чином досліджено та оцінено надані стороною обвинувачення і інші докази, зокрема, дані висновку трасологічної експертизи № 200 від 17.05.2017 року, прийшовши до переконливого висновку про доведеність зазначеними доказами в сукупності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів у складі організованої групи з наведенням відповідного обґрунтування у вироку.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості відповідних доказів сторони обвинувачення були предметом оцінки судом першої інстанції, які не знайшли свого підтвердження, з наведеним у оскаржуваному вироку детального аналізу та відповідним мотивуванням, з чим погоджується і колегія суддів, тому аналогічні доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає безпідставними.

Стороною захисту не доведено наявність допущення судом істотних порушень вимог законодавства, які б були безумовними підставами для скасування вироку та закриття кримінального провадження, з урахуванням доводів, наведених в апеляційних скаргах сторони захисту та виходячи з того, що рішення про скасування судового рішення приймається судом апеляційної інстанції, з урахуванням характеру допущених судом першої інстанції порушень та фактичних обставин справи і сукупності доказів в межах перегляду судом апеляційної інстанції.

Поряд з тим, колегія суддів бере до уваги, що в постанові від 16 січня 2019 року (справа № 751/7557/15-к; провадження № 13-37 кс18) колегія суддів Великої Палати Верховного Суду вказала, що для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки змістом цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно негласних слідчих (розшукових) дій та прийшла до висновку, що за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 640/6847/15-к (провадження № 13-43 кс19) якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів, що спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД, то в такому випадку має місце порушення норм ст. 290 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт надійшов до суду 01.09.2017 року. Відповідно до протоколів про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 23.03.2017 року, про результати проведення НСРД (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 13 квітня 2017 року, про результати проведення оперативно-розшукового заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 10.02.2017 року, від 21.03.2017 року, про результати проведення оперативно-розшукового заходу спостереження за особою від 10.03.2017 року, від 13.03.2017 року всі зазначені слідчі дії проведено на підставі ухвал слідчих суддів Апеляційного суду Волинської області від 24.11.2016 року № 1951т, від 20.02.2017 року № 105т, від 09.12.2016 року № 2072 цт, від 02.02.2017 року № 219цт, від 09.12.2016 року № 2075 цт, від 26.12.2016 року № 2171цт. Проте прокурором не надано доказів щодо звернення з клопотанням до суду про розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД, зокрема, до 01.09.2017 року. Зазначені ухвали слідчих суддів Апеляційного суду Волинської області зі знятим грифом таємності відсутні в матеріалах кримінального провадження, належних доказів причин їх відсутності стороною обвинувачення не надано. Дані обставини вказують на недопустимість як доказів даних, отриманих за результатами НСРД в силу вимог ч.12 ст. 290 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо вирішення судом першої інстанції питання про винуватість інших (особи, стосовно якої кримінальне провадження закрито, та особи, матеріали стосовно якої виділені в окрема провадження) як активних учасників учасників організованої групи, з урахуванням того, що обвинувачення відносно цих осіб не розглядалось та їх вина не була доведена в передбаченому КПК України порядку, як істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до даних матеріалів кримінального провадження якимось чином ідентифікувати інших фігурантів орназіованої групи не представляється за можливе в силу не конкретизації цих осіб у матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_12 щодо безпідставності звернення судом в рахунок часткового погашення цивільних позовів усіх потерпілих належних їй грошових коштів в сумі 10480 злотих.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, наданих суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Поряд з цим суд першої інстанції зазначених вимог закону належним чином не дотримався, рішення щодо долі речових доказів, зокрема, грошових коштів в сумі 10480 злотих, виявлених в автомобілі марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_3 та вилучених під час огляду місця події в с. Переспа Волинської області ділянки автодороги сполученням «Домоново-Ковель-Чернівці-на Теребовль», визнаних речовими доказами у даному кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 13 липня 2017 року, жодним чином не мотивував, зазначивши в резолютивній частині вироку про їх звернення в рахунок часткового погашення цивільних позовів потерпілих.

При цьому в своїх показаннях допитана в якості потерпілої ОСОБА_12 вказувала на викрадення при встановлених судом обставинах поряд з іншим і злотих.

З огляду на викладене у колегії суддів відсутні сумніви щодо належності зазначених злотих саме ОСОБА_12 , беручи до уваги викладені у вироку показання інших потерпілих, які не покликалися на викрадення грошових коштів саме у валюті республіки Польща злотих, а тому, на думку суду апеляційної інстанції судом першої інстанції безпідставно звернуто грошові кошти в сумі 10480 злотих в рахунок часткового погашення цивільних позовів потерпілих.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно зі статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тому на думку колегії суддів доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_12 з наведених підстав знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку, а тому з врахуванням положень ст.ст. 408, 409 КПК України, вирок суду першої інстанції в цій частині є необгрунтованим і підлягає зміні.

Що стосується виду та міри призначеного обвинуваченим покарання, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності ? призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає зі статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що вiдповiдно до ст. 3 Конституцiї України людина, її життя i здоров`я, честь i гiднiсть, недоторканнiсть i безпека визнаються в Українi найвищою соцiальною цiннiстю. Не менш важливою конституційною гарантією особи є непорушність права приватної власності, закріплене у ст. 41 Конституції України.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Щодо правильності призначеного покарання, то суд призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, врахував ступінь тяжкості злочинів, які згідно ст.12 КК України, відповідно, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинені виключно з корисливих мотивів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, не судимий, до кримінальної відповідальності непритягувався, по місцю попереднього утримування під вартою характеризується посередньо, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними не визнав, не розкаявся у вчиненому, вчинені ним кримінальні правопорушення є умисними, саме він був ініціатором та організатором їх вчинення, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 судом визнано вчинення розбійних нападів, повторно. Судом враховано і позицію потерпілих щодо міри покарання. За наведеного, суд прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкцій частин статей за інкриміновані злочини, з призначенням покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України з застосуванням принципу часткового складання покарань та призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі на відповідний строк з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості умисних злочинів, які згідно ст.12 КК України, відповідно, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, незважаючи на другорядну його роль, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, однак характеризується там негативно, по місцю попереднього утримування під вартою характеризується посередньо, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними не визнав, а тому і не розкаявся у вчиненному. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 судом визнано вчинення розбійних нападів, повторно. Судом враховано і позицію потерпілих щодо міри покарання. За наведеного, суд прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкцій частин статей за інкриміновані злочини, з призначенням покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України з застосуванням принципу часткового складання покарань та призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі на відповідний строк з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Таким чином, ґрунтуючись на принципах призначення покарання, приймаючи до уваги дані про особу обвинувачених та ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції обвинуваченим покарання в повній мірі є справедливим, достатнім та необхідним для їх виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто таке покарання повністю відповідає меті його призначення та направлене на досягнення позитивних змін в особистості обвинувачених.

При цьому, колегія суддів, виходить з практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

За наведеного, підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим, зокрема, і в наслідок м`якості, на що покликається сторона обвинувачення, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оскаржуваного вироку, під час перевірки кримінального провадження в апеляційному порядку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України,колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_12 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.2 ст.194, ч.3 ст.15 ч.4 ст.187, ч.5 ст.185 КК України та ОСОБА_8 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.28 ч.2 ст.194, ч.3 ст.15 ч.4 ст.187, ч.5 ст.185 КК України змінити в частині вирішення речових доказів.

Грошові кошти, вилучені 26.02.2017 року в автомобілі марки «Фольксваген» д.р.н. НОМЕР_3 під час огляду місця події, 10480 злотих (Республіки Польща) ? повернути потерпілій ОСОБА_12 .

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_13 ? залишити без задоволення.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3