Провадження № 1-кс/947/6831/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001 від 24.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000001 від 24.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №134 від 08.06.2021 ОСОБА_5 призначено на посаду помічника командира з правової роботи начальника юридичної групи зенітно-ракетного полку (військова частина НОМЕР_1 ).

Як зазначає у клопотанні сторона обвинувачення ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, вчинив злочин у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг за наступних обставин.

Так, 10.03.2022 року на виконання Указу Президента України №69 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», громадянин ОСОБА_6 призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_2 та станом на березень - травень 2023 року фактично проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , у військовому званні «солдат».

У третій декаді березня 2023 року солдат ОСОБА_6 спитав у своїх співслужбовців щодо наявності контактів військового юриста, із яким можливо проконсультуватися з приводу правових підстав для звільнення з військової служби. Як наслідок, один із співслужбовців повідомив ОСОБА_6 , що помічник командира з правової роботи начальник юридичної групи зенітно-ракетного полку капітан ОСОБА_5 , у зв`язку із своєю службовою діяльністю у повній мірі обізнаний із законодавством щодо порядку проходження військової служби та звільнення з військової служби та надав ОСОБА_6 його контактні дані.

25.03.2023 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 зустрівся із помічником командира з правової роботи начальником юридичної групи військової частини ОСОБА_5 на майданчику для паркування транспортних засобів біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що на цей час в останнього не має правових підстав для звільнення з військової служби, разом з цим, ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_6 повинен надати йому на ознайомлення свою медичну картку, а також медичну картку своєї матері, після чого ОСОБА_5 зможе здійснити вплив на прийняття позитивного рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання матері військовослужбовця ОСОБА_6 ОСОБА_7 статусу інваліда, що стало б підставою для звільнення ОСОБА_6 з військової служби на підставі абз. 4 підп. ґ) ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто у зв`язку із необхідністю постійного догляду за хворою матір`ю, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

При цьому, ОСОБА_5 повідомив, що за вказані дії ОСОБА_6 повинен надати йому грошові кошти у сумі 6000 доларів США.

В подальшому, 05.04.2023 року ОСОБА_6 повідомив своєму знайомому - громадянину ОСОБА_8 , що хоче звільнитись у встановленому законом порядку з військової служби та йому порадили звернутись до помічника командира з правової роботи начальника юридичної групи зенітно-ракетного полку капітана ОСОБА_5 , який може надати відповідні консультації з цього приводу.

В свою чергу, ОСОБА_8 повідомив, що особисто знайомий із ОСОБА_5 та домовився із ОСОБА_6 разом пійти на зустріч із ОСОБА_5 з приводу зазначених консультацій.

05.04.2023 року ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_6 зустрілися із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 (на майданчику для паркування транспортних засобів біля торгової галереї «Kadorr»).

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 знову наголосив ОСОБА_6 , що на цей час в останнього не має правових підстав для звільнення з військової служби, разом з цим, ОСОБА_5 повторно наголосив ОСОБА_6 про необхідність надання йому на ознайомлення медичної картки його матері, після чого ОСОБА_5 зможе здійснити вплив на прийняття позитивного рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання матері військовослужбовця ОСОБА_6 статусу інваліда, що стало б підставою для звільнення ОСОБА_6 з військової служби на підставі абз. 4 підп. ґ) ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто у зв`язку із необхідністю постійного догляду за хворим родичем, який за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

При цьому, ОСОБА_5 знову висунув вимогу ОСОБА_6 щодо надання останнім грошових коштів у сумі 6000 доларів США. Крім того, останній наголосив про необхідність надання йому першої частини неправомірної вигоди у сумі 3000 доларів США, а також висунув вимогу, що грошові кошти та відповідні документи він буде отримувати від громадянина ОСОБА_8 , оскільки вони знайомі тривалий час.

Цього ж дня, на виконання вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надіслав ОСОБА_8 на месенджер «Whatsap» зазначені ОСОБА_5 документи, які ОСОБА_8 , в свою чергу, переслав ОСОБА_5 також на месенджер «Whatsap».

13.04.2023 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 та домовився про зустріч. Того ж дня, під час зустрічі ОСОБА_5 ще раз наголосив на необхідності передання копій відповідних документів, оскільки фотокопії документів, що ОСОБА_8 пересилав на месенджер «Whatsap» поганої якості. Разом з цим, ОСОБА_5 наголосив ОСОБА_8 про необхідність надання йому частини неправомірної вигоди, про яку він зазначав раніше.

17.04.2023 року ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_6 , в ході зустрічі, останній передав ОСОБА_8 копії своїх та його матері медичних документів для передачі ОСОБА_5 . Пізніше, цього ж дня, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_5 та передав йому документи ОСОБА_6

18.05.2023 року в ході зустрічі між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , останній запропонував зустрітись наступного дня та передати копії медичних документів ОСОБА_6 та його матері, оскільки загубив копії раніше отриманих документів від ОСОБА_8 , а також першу частину неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США.

19.05.2023 року близько 14 год. 10 хв. за попередньою домовленістю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зустрілись на майданчику для паркування транспортних засобів біля торгової галереї «Kadorr», що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, вул. Марсельська, 35б, де ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 копії медичних документів ОСОБА_6 та його матері, а також першу частину неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США. Після чого, протиправні дії ОСОБА_5 було припинено співробітниками правоохоронних органів

Таким чином, капітан ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи помічником командира з правової роботи начальником юридичної групи зенітно-ракетного полку (військова частина НОМЕР_1 ), діючи всупереч вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16. 99, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно та протиправно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 15 год. 00 хв. 25.03.2023 року, перебуваючи біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вимагав від громадянина ОСОБА_6 для себе неправомірну вигоду в сумі 6000 (шість тисяч) доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 25.03.2023 року складало 228 600 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот) грн. за вплив на прийняття позитивного рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання матері військовослужбовця ОСОБА_6 ОСОБА_7 статусу інваліда, що стало б підставою для звільнення ОСОБА_6 з військової служби на підставі абз. 4 підп. ґ) ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто у зв`язку із необхідністю постійного догляду за хворою матір`ю, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

Надалі, він же, капітан ОСОБА_5 , будучи помічником командира з правової роботи начальником юридичної групи зенітно-ракетного полку (військова частина НОМЕР_1 ), діючи всупереч вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16. 99, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно та протиправно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 14 год. 10 хв. 19.05.2023, перебуваючи в транспортному засобі «Ford», військовий номерний знак НОМЕР_4 , за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, вул. Марсельська, 35б (на майданчику для паркування транспортних засобів біля торгової галереї «Kadorr»), вимагав та одержав від громадянина ОСОБА_8 в інтересах солдата ОСОБА_6 для себе частину раніше обумовленої неправомірної вигоди, а саме грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 19.05.2023 року складало 73 137 (сімдесят три тисячі сто тридцять сім) грн. за вплив на прийняття позитивного рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання матері військовослужбовця ОСОБА_6 ОСОБА_7 статусу інваліда, що стало б підставою для звільнення ОСОБА_6 з військової служби на підставі абз. 4 підп. ґ) ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто у зв`язку із необхідністю постійного догляду за хворою матір`ю, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

Враховуючи викладені обставини, в порядку передбаченому

ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою врятування майна, яке в подальшому може бути визнано речовими доказами 19.05.2023 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого виявлено та вилучено ноутбук марки «Acer» в корпусі чорного кольору із зазначенням серійного номеру: «S/N:NXEGNEU0061360BFA».

Постановою слідчого від 20.05.2023 року ноутбук вилучений в ході обшуку, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що він може зберігати у собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій.

У зв`язку із викладеним, з метою забезпечення збереження вилученого майна, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та розглянути у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_9 подали до суду заперечення проти клопотання, в якому вказали, що просять відмовити у задоволенні клопотання з огляду на те, що вилучене під час обшуку майно вже оглянуто слідчим, а тому відпала потреба у використанні вилученого майна в якості речових доказів. Крім того звернули увагу на те, що вилучене майно не має до кримінального провадження жодного відношення. Розгляд клопотання просили провести у їх відсутність

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000001 від 24.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

В порядку передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою врятування майна, яке в подальшому може бути визнано речовими доказами 19.05.2023 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого виявлено та вилучено ноутбук марки «Acer» в корпусі чорного кольору із зазначенням серійного номеру: «S/N:NXEGNEU0061360BFA».

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було надано дозвіл на проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ) під час якого було виявлено та вилучено ноутбук ОСОБА_5 .

В подальшому, слідчим своєчасно було подано клопотання про арешт вищевказаного майна, за результатом розгляду клопотання слідчим суддею було винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.

Усунувши недоліки клопотання, сторона обвинувачення повторно звернулася до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучений ноутбук відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можливо зберіг у собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також може містити в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого 19.05.2023 року про визнання вилученого під час обшуку ноутбуку речовим доказом в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження майна, яке імовірно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовим доказом в рамках кримінального провадження та містити собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки вилучений в ході обшуку ноутбук визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучений під час обшуку ноутбук.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. В свою чергу, не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

Зокрема, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин строк на звернення з даним клопотанням підлягає поновленню, а клопотання задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001 від 24.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на ноутбук марки «Acer» в корпусі чорного кольору із зазначенням серійного номеру: «S/N:NXEGNEU0061360BFA», який було виявлено та вилучено 19.05.2023 року в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1