Справа № 147/264/21
Провадження № 1-кс/147/108/23
УХВАЛА

15 серпня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тростянець заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_8 у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (справа№147/264/21),

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Тростянецькому районному суді Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000132 від 12.06.2020, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №147/264/21, визначено головуючого суддю ОСОБА_8 .

10.04.2023 захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_4 , подав письмову заяву про відвід судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_8 , яку обґрунтував тим, що 14.03.2023 по справі з єдиним унікальним номером 147/264/21 відбулося судове засідання. На вказане судове засідання ОСОБА_9 не прибув, оскільки останній перебуває на стаціонарному лікуванні та не міг бути присутнім у судовому засіданні, оскільки страждає на тяжку хворобу. Разом з тим, було наголошено судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_8 , що після закінчення лікування ОСОБА_9 суду будуть надані відповідні підтверджуючі документи, перебування останнього на лікуванні. Окрім того, ОСОБА_4 зверталася увага судді на те, що матеріали судової справи містять докази того, що коли ОСОБА_9 перебував на лікуванні, то після його закінчення суду надавалися підтверджуючі цей факт відповідні документи. Однак суддя ОСОБА_8 , незважаючи на той факт, що стороною захисту дотримано порядок повідомлення про неможливість бути присутнім у судовому засіданні 14.03.2023 ОСОБА_9 , задовольнила клопотання прокурора та ухвалила рішення про застосування до ОСОБА_9 приводу. Також, особливу увагу суду адвокат звертав на той факт, що 28.03.2023 до канцелярії Тростянецького районного суду Вінницької області особисто ОСОБА_9 подано клопотання з долученою до нього випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого для долучення її до матеріалів судової справи №147/264/21. Зі змісту вказаної виписки вбачається, що ОСОБА_9 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні з 10.03.2023 до 17.03.2023.

Також, під час розгляду судової справи, зі слів ОСОБА_8 , остання повідомила, що на адресу адвоката ОСОБА_5 направлялася судова повістка, яка повернулася до суду, відповідно, не була вручена адресату. Також, зі слів суду адвокат ОСОБА_5 повідомлявся телефонограмою та на його електронну адресу було направлено повістку. Заявник у заяві зазначає, що повернення повістки до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» не свідчить про належне повідомлення учасника справи про день та час судового засідання. Окрім того, повідомлення учасника справи телефонограмою не відповідає встановленому порядку повідомлення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22.04.2020, справа №522/19433/17.

Таким чином, такі дії можуть свідчити не лише про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_8 , а й унеможливлюють реалізацію учасниками судового процесу, в тому числі адвокатом ОСОБА_5 , наданих їм процесуальних прав, зокрема, позбавлено права на участь в судових засіданнях, надання пояснень, заперечень, доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Окрім того, зазначив, що Тростянецький районний суд Вінницької області має наступний графік роботи: з понеділка по четвер з 08.00 год. до 17.00 год., у п`ятницю з 08.00 год. до 15.45 год., перерва з 12.00 до 12.45 год, вихідний субота та неділя. Разом з тим, згідно звіту про автоматизований розподіл по справі №147/264/21 від 17.01.2023, датою та часом початку автоматичного розподілу вказаної справи значиться: «17.01.2023 17:14:10.748». Тобто в порушення ст. ст. 1, 2, 9, 35, 113, 115 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, автоматизований розподіл судової справи з ЄУН 147/264/21 здійснювався після закінчення робочого часу в суді, що вказує на недотримання вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду та визначення незаконного складу суду.

Таким чином, у сторони захисту виникає об`єктивний сумнів, що будь-який сценарій вирішення порушених у відповідній справі питань може викликати сумніви чи побоювання у сторони захисту стосовно упередженості сказаної судді і породжувати легітимні сумніви щодо її безсторонності при розгляді справи, внаслідок чого буде порушено право очікувати від держави справедливий суд.

Таким чином, адвокат ОСОБА_4 просить ухвалити рішення, яким задовольнити відвід судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_8 при розгляді справи з єдиним унікальним №147/264/21 у кримінальному провадженні №0000132 від 12.06.2020.

На підставі наведеного, адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити відвід судді ОСОБА_8 у розгляді справи №147/264/21.

12.04.2023 через систему «Електронний суд» представником потерпілого, адвокатом ОСОБА_10 , було подано заперечення на заяву про відвід судді. Зазначив, що адвокатом ОСОБА_4 не було надано чіткої інформації про причини відсутності його підзахисного на судовому засіданні, котре було призначене 14.03.2023, як наслідок відсутні підстави поважності неявки у відповідне судове засідання, по даній кримінальній справі обвинуваченого ОСОБА_9 . Під час судового засідання у режимі відеоконференції, адвокат ОСОБА_4 , вказав лиш те, що обвинувачений ОСОБА_9 захворів, але на питання суду, прокурора та безпосередньо представників потерпілого ОСОБА_6 , про вид захворювання, про дату початку лікування та заклад охорони здоров?я в якому нібито ОСОБА_9 перебував на лікуванні та ряду інших запитань - чіткої відповіді захисником ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_4 надано не було. Відтак, твердження захисника обвинуваченого про дотримання порядку повідомлення про неможливість присутності обвинуваченого у судовому засіданні є безпідставними, оскільки жодних підтверджуючих доказів даного факту надано не було. Щодо повідомлення адвоката ОСОБА_5 про розгляд даної справи вказав, що як вбачається з матеріалів справи - повістки, телефонограми, електронні повістки на адресу, зазначену адвокатом ОСОБА_5 , направлялись у відповідності до норм КПК України. Тобто, у адвоката ОСОБА_5 на законодавчому рівні передбачена можливість самостійного отримання в суді інформації про дату, час і місце судового розгляду. Також, звертав увагу, що адвокат ОСОБА_4 , який також захищає права та інтереси ОСОБА_9 та безпосередньо обвинувачений по даній справі мали можливість повідомити про час, місце та розгляд відповідної справи. Заяву про відвід просив залишити без задоволення.

До початку розгляду заяви, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вказав, що його підзахисний - обвинувачений ОСОБА_9 повідомлений про час та місце розгляду справи про відвід та просив розгляд справи проводити без його участі.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_4 , підтримав заявлений ним відвід та просив його задовольнити. Додатково зазначив, що 14.03.2023 відбувалося судове засідання по справі. Не прибув його підзахисний ОСОБА_9 . Він повідомив учасників справи, що останній перебуває на лікуванні і не може залишити лікувальний заклад. Однак, прокурор ОСОБА_11 заявила усне клопотання про застосування до ОСОБА_9 приводу, яке задовольнила суддя ОСОБА_8 . В подальшому обвинувачений подав через канцелярію суду виписку з про те, що він з 10 по 18 березня перебував на лікуванні, проте в приміщенні суду його ніхто не повідомив про день та час наступного судового засідання. Окрім того, 14.03.2023 суддя ОСОБА_8 повідомила, що на адресу адвоката ОСОБА_5 направлялася повістка, яка повернулася без вручення. Разом з тим, йому було відомо, що його колега напередодні був у Тростянецькому суді, бачив секретаря судді ОСОБА_8 , але йому не повідомили про дату судового засідання. Також, суддю у даному кримінальному провадженні було визначено з порушенням, оскільки авторозподіл справи відбувся о 17 год. 14 хв., тобто поза межами роботи суду. Просив дослідити матеріали справи, наявність чи відсутність письмового клопотання прокурора про привід обвинуваченого та клопотання ОСОБА_9 про долучення виписки.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , підтримав позицію адвоката ОСОБА_4 з приводу відводу судді. Зазначив, що є логічно та процесуально вірно дослідити документи, на які посилається захисник ОСОБА_4 . В подальшому зазначив, що його колега підтвердив те, що суддя необгрунтовано застосувала привід до обвинуваченого. Окрім того, ОСОБА_5 не було повідомлено про розгляд справи та ряд судових засідань було проведено без його участі, що свідчить про порушення прав на захист. Заява про відвід є обґрунтована, оскільки суддя є упередженою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що відвід судді ОСОБА_8 вважає безпідставним. Вважає, що суддя дотримувалася норм КПК України, під час розгляду даної справи, зокрема дотримано усіх вимог для належного та неупередженого розгляду справи. Також звертав увагу, що ч.2 ст.140 КПК України, ч.1 ст.141 КПК України не передбачає письмового звернення під час судового розгляду із клопотанням про застосування примусового приводу, тому може заявлятися і усне клопотання про привід.

Потерпілий та його представник, адвокат ОСОБА_7 , проти задоволення заяви про відвід заперечили. Захисник зазначила, що адвокатом ОСОБА_4 не було надано чіткої відповіді де знаходиться обвинувачений, лише зазначив, що він захворів. Але про вид захворювання та про медичний заклад він нічого не повідомив. Щодо повідомлення адвоката ОСОБА_5 про судове засідання, вказала, що його колега, адвокат ОСОБА_4 міг сам повідомити про день та час розгляду справи. Крім того, звернула увагу суду на те, що письмове клопотання про застосування примусового приводу визначено нормами ст. 140, 141 КПК України для досудового розслідування, а не під час судового розгляду.

Суддя ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, проте надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, у вирішенні питання про відвід поклалась на розсуд суду.

Дослідивши доводи заяви, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали кримінальної справи №147/264/21 в обсязі, необхідному для встановлення обставин вказаних у заяві про відвід, суд дійшов висновку про таке.

Встановлено, що у провадженні судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за а №0000132 від 12.06.2020, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України (справа №147/164/21 (провадження №1-кп/147/31/23).

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 75 КПК України передбачає вичерпний перелік підстав, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суд також звертає увагу і на те, що відповідно до положень ст. 75 КПК України, у зв`язку з виникненням певних обставин суддя може бути усунутий від участі у кримінальному провадженні, оскільки таке відсторонення виключає вплив на судовий розгляд та судове рішення об`єктивних, чи суб`єктивних чинників.

Так, за клопотанням адвоката ОСОБА_4 було досліджено протокол судового засідання від 14.03.2023. З технічних причин неможливо було відтворити звукозапис даного судового засідання.

Встановлено, що в судовому засіданні 14.03.2023 прокурор ОСОБА_11 просила відкласти судове засідання у зв`язку з неявкою ОСОБА_9 та застосувати до останнього привід, так як він належним чином повідомлений про розгляд справи. Разом з тим, захисником обвинуваченого було зазначено, що ОСОБА_9 перебуває на стаціонарному лікуванні з тяжкою хворобою, що є поважною причиною його неявки, після лікування усі підтверджуючі документи будуть надані суду. Також зазначено, що клопотання прокурора є передчасним. Інші учасники судового провадження підтримали клопотання прокурора.

Ухвалою суду від 14.03.2023 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_9 привід в підготовче судове засідання на 10.00 год. 10.04.2023.

28.03.2023 від ОСОБА_9 надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи медичних документів. Також просив повідомити його про дату та час розгляду судової справи №147/268/21. Дана заява зареєстрована за вх. №1618/23.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 вказав на те, що у судовому засіданні 14.03.2023 він вказав про перебування його підзахисного на лікуванні, разом з тим не вказав його діагноз та лікувальну установу з метою захисту персональних даних його клієнта та лікарської таємниці. Обвинуваченим після завершення лікування було надано суду виписки з медичної установи, де він перебував на лікуванні, що підтвердило поважність неявки до суду. Дані дії суду, спрямовані на застосування приводу обвинуваченого, на думку сторони захисту свідчать про упередженість, оскільки про поважність неявки було попереджено захисником, а доцільність застосування примусового приводу не була обгрунтована прокурором належним чином.

Відповідно з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

До суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультаційного Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме - вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Аналіз положень національного законодавства України щодо обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути беззаперечно доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді. Також варто дійти висновку про неможливість участь судді у розгляді справи і за наявності у сторони лише сумніву щодо його неупередженості.

З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, ЄСПЛ у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»).

Отже, достатнім для відводу є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим.

Окрім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 березня 2010 року, «Газета «Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року). Суд зобов`язаний викликати довіру в учасників судового розгляду.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За вищенаведених підстав відвід судді може бути заявлено і учасниками справи.

Враховуючи обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_4 у своїй заяві про відвід, зокрема на те, що він не довіряє судді ОСОБА_8 , розгляд справи останньою розглядається не об`єктивно, що викликає у нього сумніви в неупередженості судді при розгляді справи про обвинувачення ОСОБА_9 , суд дійшов висновку, що ці твердження, не будучи беззаперечним підтвердженням необ`єктивності судді ОСОБА_8 надалі можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Суд приймає до уваги що дане кримінальне провадження надійшло до Тростянецького районного суду Вінницької області 17.01.2023 та автоматизований розподіл судової справи було проведено о 17 год. 14 хв., тобто поза межами робочого часу, на що заявник вказує, як на порушення вимог ст.35 КПК України.

Хоча п.5 ч.1 ст.75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення, встановленого ч.3 ст.35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи, однак суд вважає, що дана обставина не може свідчити про порушення спрямовані на визначення складу суду.

Враховуючи наведене, з метою виключення ймовірності виникнення припущень щодо упередженості судді у результатах розгляду даної справи, маючи на меті безумовне забезпечення гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод розгляду справи незалежним та безстороннім судом, вважаю, що заява про відвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_8 у розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (справа №147/264/21) - задовольнити.

Відвести суддю Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 12.06.2020, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України (справа №147/264/21, (провадження №1-кп/147/31/23).

Матеріали справи №147/264/21 (провадження №1-кп/147/31/23) про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, передати до канцелярії суду для повторного автоматичного визначення судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 16.08.2023 о 15-30 год.

Суддя ОСОБА_12