Справа № 136/996/22
провадження 1-кп/136/67/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" серпня 2023 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 08.06.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна професійно-технічна, розлучений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше судимого вироком Липовецького районного суду від 14.06.2022 за ч.3 ст. 185 КК України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

інших учасників кримінального провадження

законного представника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у наступному.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 15.07.2019, яке набрало законної сили 15.08.2019, задоволено позов про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - з 05.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 , знаючи про наявність вказаного рішення суду, будучи ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, всупереч вимогам ст.ст.18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України та ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої дитини, будучи фізично здоровою та працездатною особою, починаючи з вересня 2021 по теперішній час, жодних дій, спрямованих на виконання рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 15.07.2019 не вжив.

Більш того, будучи притягнений до адміністративної відповідальності згідно зі ст. 183-1 КУпАП (несплата аліментів) за фактом сукупної заборгованості по сплаті аліментів за період винесення рішення Липовецького районного суду від 15.07.2019 по серпень 2021 року, належних висновків для себе не зробив та продовжив злісно ухилятись від виконання даного рішення суду.

При цьому, ОСОБА_3 , за відсутності обставин, які б об`єктивно перешкоджали погашати визначений розмір аліментів, на роботу офіційно не працевлаштувався, на облік в Липовецьку районну філію Вінницького обласного центру зайнятості не став, маючи дохід від тимчасових заробітків їх не декларував та не декларує, про суми реального заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, аліменти на утримання дитини не сплачував, тобто добровільно рішення суду не виконував.

Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів станом на 15.06.2022 в розмірі 95 672 грн. 50 коп., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів утримання дітей (аліментів).

У судовому засіданні законний представник потерпілого відмовилась від підтримання обвинувачення у даному кримінальному провадженні, вказуючи, що вони із обвинуваченим дійшли добровільної згоди щодо передачі частки у праві власності на нерухоме майно належне обвинуваченому для їх спільної дитини.

Обвинувачений та захисник підтримали заяву законного представника потерпілого, просили закрити кримінальне провадження, у зв`язку із відмовою останньої від приватного обвинувачення.

Обвинувачений запевнив, що вказані домовленості ним виконуються.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження з підстав відмови законного представника від підтримання обвинувачення, вказуючи на наявність правових підстав, а також зазначив, що у даному випадку за повідомлених законним представником обставин в контексті домовленостей із обвинуваченим не буде порушено прав та інтересів неповнолітньої дитини.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду з приводу заявленого законним представником потерпілого клопотання, виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема частиною першою статті 164 (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей без обтяжуючих обставин).

В силу положень ч. 4 ст. 26 КПК України відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Статтею 59 КПК України унормовано, що якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Положення ст.59 КПК України у взаємозв`язку із приписами ч.5 ст.44 цього Кодексу дозволяють дійти висновку, що законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

В силу ч.4 ст.44 КПК України у разі якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим з числа осіб, зазначених у частині другій цієї статті.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Системний аналіз наведених приписів кримінального процесуального законодавства дає підстави для висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю, якщо законний представник неповнолітнього (малолітнього) потерпілого відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення і така відмова не суперечить інтересам особи, яку він представляє.

Ураховуючи повідомлені учасниками справи обставини, думку прокурора, наявність у кримінальному провадженні такої ознаки злочину, що впливає на його юридичну кваліфікацію (щодо малолітньої дитини), що унеможливлює її повторне врахування судом та визнання обставиною, що його обтяжує, суд вважає, що відмова законного представника потерпілого від приватного обвинувачення в розглядуваному кримінальному провадженні має бути прийнята судом, оскільки за встановлених в ході розгляду кримінального провадження обставин вона не суперечить правам та інтересам малолітньої дитини.

Суд вважає, що за таких обставин кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 26, 284, 369, 372, 477 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 08.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - закрити, у зв`язку із відмовою законного представника потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з часу її проголошення через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН