Провадження №: 1-кс/755/2396/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 1 відділу СУ ГУ СБУ та АР Крим ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 12.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий 1 відділу СУ ГУ СБУ а АР Крим ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 12.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Клопотання погоджено з прокурором прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що внаслідок загострення політико-соціальної напруженості в Україні в період 19-22 лютого 2014 року проросійські політичні та інші організації і об`єднання, підтримувані російською федерацією (далі - рф), активізували свою антиукраїнську діяльність, спрямовану на ескалацію ситуації, що склалася, особливо у південно-східних областях України, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

З 20.02.2014 року рф здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень. При цьому, сам факт окупації Автономної Республіки Крим був засуджений як міжнародною спільнотою, так і Україною, та набув широкого висвітлення в офіційних виданнях та медійному просторі.

16.03.2014 року проведено незаконний референдум із заздалегідь відомим та підконтрольним рф результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу рф території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Конституційний суд України своїм рішенням № 2-рп/2014 у справі № 1 13/2014 від 16.03.2014 року визнав постанову ВР АР Крим № 1702 6/14 від 06.03.2014 року неконституційною.

У подальшому, 17.03.2014 року депутатами Верховної Ради АР Крим, у порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132, Конституції України, прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 року та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014 року, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2014 у справі № 1 15/2014 від 20.03.2014 згадану вище «Декларацію про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя» визнано неконституційною.

Також, 18.03.2014 року між рф та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу рф.

Збройна агресія рф розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності.

Відповідно до статей 1-3 Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Людина, її життя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, зокрема ст.ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії рф з 20.02.2014 року.

Вказані обставини також підтверджуються Звітом офісу прокурора міжнародного кримінального суду від 04.12.2017 року, згідно з яким на тимчасово окупованій території України розпочався та триває збройний конфлікт між Україною та рф, Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН про територіальну цілісність України № 68/262, згідно якої територія України є цілісною та недоторканою, Резолюцією Парламентської асамблеї ради Європи № 2168, відповідно до якої рф визнається державою-агресором.

Крім того, у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на Україну, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан з 05:30 24.02.2022 року, який у подальшому продовжувався, востаннє до 18.08.2023.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу рф, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництво рф було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», як незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

Разом з вказаним, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинному законодавству України, 24.12.2014 року, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці на території України, зареєструвався відповідно до законодавства рф як приватний підприємець (юридична адреса: АДРЕСА_2 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 ; ОГРН 04034, ИНН 80, ОКПО , ОКТМО 0).

У подальшому, в період часу з 06.12.2022 року по 14.12.2022 року, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про необхідність реєстрації на порталі рф щодо державних закупівель відповідно до федерального закону рф від 05.04.2013 року № 44-ФЗ «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» здійснив свою реєстрацію як приватного підприємця рф, на «Официальном сайте единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет» http://zakupki.gov.ru.

Так, ОСОБА_4 , знаючи, що контрагентами у таких договорах будуть бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора - російської федерації, будучи приватним підприємцем зареєстрованим відповідно до законодавства рф, усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації АР Крим збройними силами рф та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, а також розуміючи те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, уклав контракт № 122000049 від 26.12.2022 року з т.зв. «Главним управлением Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по г. Севастополю» (юридична адреса: 299077, рф, Республіка Крим, м. Севастополь, вул. Олега Кошового, буд. 6 ОГРН 960, ИНН , КПП 920401001, ОКПО 08947590 ОКТМО 0) щодо надання послуг по організації гарячого харчування (щоденного трьохразового гарячого харчування, в тому числі у вихідні та святкові дні, працівників т.зв. «Главного управления Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по г. Севастополю») в період несення служби на загальну суму 1 474 490 рос. руб.

Зокрема, відповідно до федерального закону від 05.04.2013 року «Про контрактну систему в сфері закупок товарів, робіт, послуг для забезпечення державних і муніципальних потреб» № 44-ФЗ, федерального закону від 29.12.2012 року «Про державне оборонне замовлення» № 275-ФЗ, постанови уряду рф від 24.11.2021 року №2024 «Про правила казначейського супроводження», а також інших законів і нормативних правових актів рф, спільно підписаний з службовими особами т.зв. «Главного управления Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по г. Севастополю» контракт, передбачав надання послуги по організації гарячого харчування з Технічним завданням (Додаток №1 до Контракту), Специфікації (Додаток № 2 до Контракту), з моменту його укладення і до 31.12.2023 року.

Починаючи із 26.12.2022 року та станом на 01.06.2023 року, юридична особа, яка зареєстрована на ТОТ України АР Крим, а саме приватний підприємець ОСОБА_4 здійснив фінансово-господарські взаємовідносини із т.зв. «Главное управление Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по г. Севастополю» на загальну суму 572 483 рос. руб. та 20 коп.

Враховуючи, що сума контракту № 122000049 становить 1 474 490 рос. руб., то фінансове-господарське зобов`язання ОСОБА_4 перед т.зв. «Главное управление Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по г. Севастополю» становить 902 006,8 рос. руб, яке він зобов`язаний виконати в період часу з 01.06.2023 року по закінчення зазначеного контракту, до 31.12.2023 року.

Отже, ОСОБА_4 , будучи приватним підприємцем, зареєстрованим відповідно до законодавства рф, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, у м. Севастополь, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою -агресором та незаконними органами влади, а саме, в період часу з 26.12.2022 року по 01.06.2023 року, здійснив надання послуг по організації гарячого харчування т.зв. «Главное управление Министерства Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по г. Севастополю», в рамках державного оборонного замовлення на 2023 рік на загальну суму 572 483 рос. руб., що підтверджується наявністю інформації викладеної «официальным сайтом единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет предназначен для обеспечения свободного доступа к полной и достоверной информации о контрактной системе закупок и закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц, а так же для формирования, обработки и хранения такой информации. Порядок размещения информации на Официальном ЕИС и ее содержание регламентируется Федеральным законом от 05.04.2013 № 44-ФЗ «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» и федеральным законом рф від 18.07.2011 року № 223-ФЗ «О закупках товаров, работ, услуг отдельными видами юридических лиц», а так же существующими подзаконными актами (http://zakupki.gov.ru)», чим довів свій злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, до кінця.

27.06.2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Згідно з ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

29.06.2023 року в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та повістку про виклик останнього до СУ ГУ СБУ в АР Крим на 04.07.2023 року, 05.07.2023 року та 06.07.2023 року в період часу з 09:00 по 18:00 вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій.

Однак, останній на виклик не з`явився та не повідомила про причини свого неприбуття, та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий у клопотанні зазначає, що у зв`язку з цим, вказане повідомлення про підозру ОСОБА_4 особисто не вручено, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до відомостей ДПС України щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, у період з 08.11.2017 року по 27.06.2023 року відомостей стосовно ОСОБА_4 в базі даних не виявлено.

18.07.2023 року ОСОБА_4 оголошено у розшук. Здійснення розшукових заходів доручено співробітникам 5 управління ГУ «І» СБ України.

Згідно з наявними матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 , знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, зокрема: відповідями 5 управління ГУ «І» СБ України на доручення слідчого від 15.06.2023 року та 02.08.2023 року; протоколами оглядів від 16.06.2023 року, 12.07.2023 року та 03.08.2023 року та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами..

Крім доказів, які свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри, в ході досудового розслідування отримано фактичні дані, які вказують на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вищевказаними доказами, зокрема отриманими відомостями від ДПС України та оперативного підрозділу, а також іншими відповідями на запити, направленими в порядку ст. 93 КПК України, встановлено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування та/або суду на території ТОТ України АР Крим.

ОСОБА_4 , у випадку обрання стосовно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, може й надалі переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду необмежений час.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та просила обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, прокурор зазначила, що у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того, просила розглянути клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України. Захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, ризик, який вказаний у клопотанні, не обгрунтованний та не доведенний у судовому засіданні прокурором. Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 не переховується від органів досудового розслідування, а перебуває на тимчасово окупованій території, тому зв`язатися з ним не можливо, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні даного клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судові засідання призначенні на 14.08.2023 року та 21.08.2023 року не з`явився. Викликався шляхом публікації судової повістки у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та на сайті Дніпровського районного суду міста Києва.

Відтак, згідно положень ч. 8 ст. 135 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 вважається особою, яка належним чином повідомлена про виклик.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 12.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

27.06.2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

29.06.2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про його виклик на 04.07.2023 року, 05.07.2023 року, 06.07.2023 року опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск №129(7527) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Постановою слідчого 1 відділу СУ ГУСБУ в АР Крим ОСОБА_3 від 18.07.2023 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Крім того, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність такого з ризиків, як можливість з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування та перебуває на тимчасово окупованій території.

Вирішуючи клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме колабораційної діяльності, тобто, провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора; перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим останній був оголошений у розшук та вважає наявними підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, таким запобіжним заходом є тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1,п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження. У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається. (ч. 4 ст. 197 КПК України)

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 309, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 1 відділу СУ ГУ СБУ та АР Крим ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1