Єдиний унікальний номер судової справи 201/6969/23
Номер провадження 1-кп/201/722/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 березня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001260 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001260 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні на обговорення учасникам судового провадження поставлено питання щодо підсудності даного обвинувального акта Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Обвинувачена ОСОБА_4 вважала, що даний обвинувальний акт не підсудний цьому суду, оскільки всі контрагенти з якими спіпрацював ПП « ОСОБА_6 », та від яких вона, за версією слідства, як торговий представник, отримувала грошові кошти за поставлений товар, знаходяться виключно у м. Павлоград та у м. Тернівка, де здійснювали свою підприємницьку діяльність.

Тим більше, адреса АДРЕСА_2 не є місцем вчинення інкримінованого їй злочину, а є місцем проживання потерпілого, де вона ніколи не була.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні вважала за необхідне направити обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності з огляду на те, що контрагенти ПП «ОСОБА_6.» знаходились територіально і здійснювали свою підприємницьку діяльність саме у м. Павлограді та Тернівці, що не відноситься до території Соборного району м. Дніпра.

Прокурор ОСОБА_3 залишив вирішення питання підсудності обвинувального акту відносно ОСОБА_4 на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вирішуючи питання про підсудність даного кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Частиною 1 статті 32 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Шахрайство вважається закінченим з моменту переходу чужого майна у володіння винного.

Виходячи із викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, викладеному в обвинувальному акті, обвинуваченій ОСОБА_4 інкримінується, що у період часу з вересня 2012 року до січня 2013 року, вона, керуючись злочинним умислом, з корисливих мотивів, отримала від декількох контрагентів ПП « ОСОБА_6 » грошові кошти у розмірі 18 365 гривень 21 копійку за раніше поставлений товар, які в подальшому не повернула ОСОБА_6 на виконання усної домовленості.

Втім, в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення злочину, тобто розташування контрагентів з якими співпрацював ПП « ОСОБА_6 » та від яких, за версією слідства, обвинувачена ОСОБА_4 отримала грошові кошти.

Слідчий обмежився лише зазначенням адреси місця реєстрації та проживання потерпілого ОСОБА_6 , де у вересні 2011 року, тобто за рік до безпосереднього отримання ОСОБА_4 грошових коштів від контрагентів ПП «ОСОБА_6.», між обвинуваченою ОСОБА_4 та дружиною потерпілого - ОСОБА_7 укладено усну угоду, згідно якої ОСОБА_4 фактично буде виконувати функції торгового представника ПП «ОСОБА_6.» і отримувати за це грошову винагороду від ОСОБА_6 .

Проте, це не є місцем вчинення злочину, адже, виходячи із змісту обвинувального акту, в інкримінований обвинуваченій період з вересня 2012 року до січня 2013 року за адресом реєстрації та проживання потерпілого ОСОБА_6 обвинувачена ОСОБА_4 , вочевидь, ніяких грошових коштів від контрагентів не отримувала.

Водночас, в обвинувальному акті відсутні відомості та посилання слідчого/прокурора на те, що органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження місце вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення встановити неможливо, що, з огляду на положення ч. 1 ст. 32 КПК України, виключає можливість здійснення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська судового провадження з підстав закінчення досудового розслідування в межах його територіальної юрисдикції.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розгляд вказаного кримінального провадження не підсудний Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, а тому відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт підлягає направленню до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 314 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 березня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001260 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України направити до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити дату та час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 45 хвилин 18 серпня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1