Справа №932/4481/23
Номер провадження №1-кс/932/1889/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 про арешт майна,

в межах кримінального провадження №0001307 від 12.05.2023 за ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

у клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно яке було вилучено під час обшуку, а саме автомобіль «Mitsubishi Colt», реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключі від нього, який належить ОСОБА_3 ; мобільні телефони: Iphone 11, imei 1 НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 ; Samsung з сім-карткою НОМЕР_4 , imei 1 НОМЕР_5 , imei 2 НОМЕР_6 , шляхом позбавлення права користування та розпорядження.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що проведено санкціонований обшук транспортного засобу «Mitsubishi Colt», реєстраційний номер НОМЕР_1 в якому було виявлено та вилучено речі схожі на військові боєприпаси та вищезазначений автомобіль.

У зв`язку з чим вимикають підстави вважати що транспортний засіб має значення речового доказу так, як являється місцем зберігання предмету злочину. Крім того при проведенні особистого обшуку ОСОБА_3 були вилучені мобільні телефони які можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема інформацію про джерело придбання бойових припасів, мету придбання та зберігання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Представник власника майна щодо клопотання заперечив. Зазначив що все необхідне було вилучено з автомобіля і він не може відповідати критеріям речового доказу, щодо телефонів вважає, що у слідчих була можливість зафіксувати необхідний їм вміст телефону.

Заслухавши доводи представника, дослідивши надані докази та матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 12.05.2023, за №0001307, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За приписами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Оцінивши надані докази слідчий суддя приходить до переконання про доведення обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешт, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Враховуючи, що на мобільних телефонах може міститись інформація щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та зберегти сліди злочину такі є речовим доказом. Їх збереження має важливе значення для кримінального провадження.

В цей же час, клопотання слідчого в частині позбавлення права на користування та розпорядження транспортним засобом не знайшло свого обґрунтування, тому приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання.

Тому, з метою збереження речових доказів по справі, яким є мобільні телефони: Iphone 11 та Samsung задля подальшого проведення з ними відповідних слідчих дій та для доведення чи спростування події злочину та вини особи, яка вчинила правопорушення є доцільним накладення на телефони арешт у вигляді заборони на розпорядження та користування майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовільнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права розпорядження та користування на мобільні телефони: Iphone 11, imei 1 НОМЕР_2 , imei 2 НОМЕР_3 ; Samsung з сім-карткою НОМЕР_4 , imei 1 НОМЕР_5 , imei 2 НОМЕР_6 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Копії ухвали надіслати слідчому та власнику майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 19.05.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1