Справа № 289/1329/23
Номер провадження 1-кп/289/134/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальних провадженнях №0000070 та №0000071, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2023, по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.11.2022 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 122, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2023 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_2 в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_5 , у нього виник умисел, направлений на заподіяння останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність вчинюваних дій, ОСОБА_2 наніс ОСОБА_5 один удар правою ногою в обличчя та близько трьох ударів головою об підлогу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді двох синців на волосистій частині голови справа та зліва; трьох синців, чотирьох саден та однієї забійно-поверхневої рани на обличчі справа та зліва, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, а саме 22 травня 2023 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_2 в будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_6 , у нього виник умисел, направлений на заподіяння останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність вчинюваних дій, ОСОБА_2 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в район обличчя та два удари правою ногою по тулубу та кінцівкам, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді трьох синців на обличчі справа та зліва, одного на правій верхній кінцівці, одного на правій нижній кінцівці, одного на лівій нижній кінцівці, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Умисні дії ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали у вигляді отримання потерпілою ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та у вигляді отримання потерпілою ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

ОСОБА_2 у заявах від 14.06.2023, які підписані останнім та його захисником ОСОБА_7 , зазначив, що він беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами їх вчинення та надав згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

З поданих потерпілими заяв, вбачається, що останні не заперечують проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

Прокурор у наведеному обвинувальному акті також просив розглянути його у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

З огляду на позицію учасників судового провадження, враховуючи положення ст. ст. 381-382 КПК України, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду цього обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дійОСОБА_2 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Призначаючи покарання, суд враховує особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме визнання вини та щире каяття, та наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме рецидив кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 годин громадських робіт, та за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 160 годин громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень обвинуваченому слід призначити покарання у виді 160 годин громадських робіт.

Водночас, судом встановлено, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.11.2022, який набрав законної сили 01.12.2022, ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 122, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. На даний час вказане покарання є невідбутим в повному обсязі.

Відповідно п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 у разі, коли особа була з засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Згідно ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Окрім того, як зазначено в п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Враховуючи вказане, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом складання невідбутих покарань за попереднім вироком, до покарання ОСОБА_2 у виді 160 годин громадських робіт, що відповідає 20 дням обмеження волі, слід повністю приєднати невідбуте покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_2 , за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, слід визначити у виді 1 року 20 днів обмеження волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового слідства та судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70-72 КК України, ст. ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 годин громадських робіт;

-за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 160 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

На підставі статті 71 та 72 КК України до покарання призначеного за цим вироком суду у виді 160 годин громадських робіт, що відповідає 20 дням обмеження волі, ОСОБА_2 повністю приєднати невідбуте ним покарання, призначене вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.11.2022 у виді 1 року обмеження волі, призначивши йому за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 1 (одного) року 20 (двадцяти) днів обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня виконання даного вироку.

Відповідно до положень частини 1 статті 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1