Справа № 572/1823/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження №572/1823/23 0000174) про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , згідно із обвинувальним актом, обвинувачується в тому, що він, будучи раніше судимим згідно вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, після відбуття покарання та погашення судимості у встановленому законодавством порядку на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а також повторно вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 28 лютого 2023 року приблизно о 20 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул.Вишнева в м.Сарни, Рівненської області, зокрема поблизу будинку 12/2, маючи намір обернути на свою користь чуже майно, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022, який у подальшому продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022, який у подальшому продовжено Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №575/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в У країні» від 16.11.2022, який у подальшому продовжено Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 року - шляхом застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, здійснив напад на ОСОБА_5 , шляхом нанесення щонайменше трьох травматичних ударів кулаком руки по обличчю потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забою тканин, забійної рани, відкритого перелому кісток носа (відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я), забою м`яких тканин надбрівно-лобової ділянки, синця-гематоми цієї ділянки (в межах правої та серединної поверхонь), синця та поверхневих подряпин лицевої поверхні правої вушної раковини (відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень).

Після цього, ОСОБА_6 одразу скориставшись тим, що ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень впав на землю та не міг чинити активного опору, відкрито заволодів належним потерпілому бувшим у використанні мобільним телефоном марки «Redmi 9С» 2/32GВ вартістю 3221 грн. 83 коп., який лежав біля нього на землі та в подальшому втік з місця події, а викраденим розпоряджався на власний розсуд до вилучення працівниками поліції Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 3221 грн. 83 коп.

Відповідно до обвинувачення - своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України - вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, а також вчинений в умовах воєнного стану.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, пояснив, що у час та місці, вказаних в обвинувальному акті, повертаючись додому зустрів потерпілого, у якого попросив закурити, оскільки був в стані сп`яніння - на цьому ґрунті розпочав суперечку, в ході якої обвинувачений наніс потерпілому один удар ногою, а після кулаком руки в область обличчя. Обвинувачений визнає, що після того, як потерпілий присів від нанесеного ним удару, із його кишені випав мобільний телефон, який обвинувачений забрав, залишивши місце події.

Захисник в судовому засіданні додала, що підзахисний визнає вину в повному обсязі - в силу юридичної необізнаності, однак, вона вважає, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, оскільки умисел на заволодіння майном потерпілого виник у обвинуваченого вже після нанесення ним потерпілому тілесних ушкоджень, що виключає склад злочину, передбаченого ст.187 КК України.

Із пояснень потерпілого судом встановлено, що останній 28 лютого 2023 року повертався додому по вул.Вишневій м.Сарни Рівненської області. Назустріч потерпілому ішов обвинувачений, який дійсно попросив закурити, однак, потерпілий відмовив, після чого ОСОБА_6 наніс йому кілька ударів (біля трьох) в область обличчя. Потерпілий підтвердив, що належний йому мобільний телефон марки «Redmi» знаходився у кишені його штанів, а після того, як потерпілий присів від ударів випав із кишені на землю. Потерпілий підтвердив, що внаслідок ударів, завданих йому обвинуваченим, він отримав тілесні ушкодження, вказані в обвинувальному акті, на даний час стан його здоров`я відновився, жодних негативних наслідків від отриманих тілесних ушкоджень він на даний час не відчуває. Зі слів потерпілого, йому не відшкодовані витрати на лікування, однак, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має, на призначенні останньому суворого покарання не наполягає.

Покази обвинуваченого та потерпілого не суперечать одне одному та додатково підтверджені ОСОБА_6 в ході проведеного з ним слідчого експерименту, під час якого обвинувачений детально показав та розказав про обставини, за яких він завдав удари потерпілому, продемонстрував яким саме чином та в які ділянки тіла наносив удари, а також вказав хронологію подій (а.к.п.118-120).

Із висновку № 47+медичні документи від 02 березня 2023 року проведеної в межах даного кримінального провадження судово-медичної експертизи, встановлено, що у ОСОБА_5 , який згідно медичних документів проходив обстеження 01 березня 2023 року в КНП «Сарненська ЦРЛ», мали місце тілесні ушкодження у вигляді : 1.1.забою тканин, забійної рани, відкритого перелому кісток носа (підтверджено даними рентгенодослідження); 1.2.забою м`яких тканин надбрівно-лобової ділянки, синця-геметоми цієї ділянки (в межах правої та серединної поверхонь); 1.3.синця та поверхневих подряпин (лицевої поверхні) правої вушної раковини; 1.4. садна внутрішньої поверхні ділянки правого зап`ястя.

Ушкодження, що зазначене в п.1.1 (комплекс ушкоджень) виникло внаслідок одномоментної травматичної дії тупим твердим предметом (за механізмом «удар-стиснення»), відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (звище 6 та не більше 21 доби).

Ушкодження, що зазначені в п.п.1.2, 1.3, 1.4 також виникли внаслідок травматичних дій (синці, гематома ударна дія, подряпини, садна дія тертя) тупим, тупим твердим предметом (предметами), відносяться (в своїй сукупності та окремо) до категорії легких тілесних ушкоджень.

В даному випадку експерт утруднюється встановити конкретні особливості травмуючої поверхні предмета (тів), яким (ми) було завдано зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , так як певні характеристики та обриси травмуючої поверхні на шкірі оглянутого не відобразилися.

Термін заподіяння зазначених ушкоджень (враховуючи відповідні характеристики рани, певне забарвлення синця та гематоми, стан покривних кірочок садна та подряпин, ознаки перелому кісток носу без формування пізніх рентген «зрощення» кісткової тканини) може відповідати на 28 лютого 2023 року (що не суперечить даті травмування на яку вказував оглянутий та яка вказана в постанові) (а.к.п.45-51).

Крім цього, відповідно до висновку № 48+медичні документи від 02 березня 2023 року проведеної в межах даного кримінального провадження судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_6 , встановлено, що при судово-медичній експертизі у останнього мали місце тілесні ушкодження у вигляді : 1.1. синця долонної поверхні правої кисті; 1.2. поверхневих саден в ділянці передньої поверхні правого колінного суглобу.

Вказані ушкодження виникли внаслідок травматичних дій тупими твердими предметами (синець-ударно-співударна дія, садна дія тертя). В даному випадку експерт утрудняється встановити конкретні особливості травмуючої поверхні предмета (тів), яким (ми) було завдано зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , так як певні характеристики та обриси травмуючої поверхні на шкірі оглянутого не відобразилися.

Ці ушкодження ( в своїй сукупності та окремо) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, термін їх заподіяння (враховуючи колір синця, стан покривних кірочок саден) може відповідати 28 лютого 2023 року (що не суперечить даті травмування, на яку вказував оглянутий та яка вказана в постанові (а.к.п.53-56).

Таким чином, за вказаних вище обставин, дії обвинуваченого кваліфіковані як розбій із кваліфікуючими ознаками.

За змістом ч.1 ст.187 КК України як розбій кваліфікуються дії особи за умови нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Виходячи із змісту вказаної норми при розбої має місце напад, вчинений саме з метою заволодіння чужим майном та за умови застосування або погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Надані суду стороною обвинувачення докази підтвердили факт заподіяння обвинуваченим майном потерпілого мобільним телефоном марки «Redmi 9С» 2/32GВ (вартість якого - 3221 грн. 83 коп., встановлена судом із висновку експерта № СЕ-19/118-23/2469-ТВ від 03 березня 2023 року судової товарознавчої експертизи (а.к.п.60-64), яка визначалась станом на 28 лютого 2023 року щодо мобільного телефону, бувшого у використанні з січня 2022 року), чому передувало заподіяння обвинуваченим потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений заперечував наявність у нього умислу на заволодіння майном потерпілого в момент заподіяння ним останньому тілесних ушкоджень.

В свою чергу потерпілий також зазначав, що при зустрічі із обвинуваченим мобільний телефон, який є об`єктом посягання обвинуваченого, перебував в кишені штанів потерпілого, а заволодів обвинувачений цим майном лише після того, як телефон впав на землю.

Отже, доказів того, що метою нападу обвинуваченого на потерпілого саме з метою заволодіння майном, належним останньому, стороною обвинувачення суду надано не було.

Крім цього, під час судового провадження не знайшло підтвердження заподіяння з цією метою обвинуваченим потерпілому насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (або погрози застосування такого насильства), оскільки досліджений судом висновок судово-медичної експертизи доводить факт отримання потерпілим легких тілесних ушкоджень, характер яких не свідчить про їх небезпеку для потерпілого в момент заподіяння.

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що в момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, він є незначним. Натомість, за загальним визначенням, розбій, як злочин проти власності, це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є характер застосованого до потерпілого насильства або погрози як способу заволодіння чужим майном, при розбої воно є небезпечним для життя чи здоров`я, а при грабежі така небезпека відсутня.

Такий висновок зробив Верховний суд в постанові №194/1006/17 від 18 грудня 2018 року.

Відмінність між насильством при розбої і насильством при грабежі полягає в природі самого насильства, його спрямованості та характері дій особи, яка його застосовує. Якщо поведінка винної особи в конкретний час, місці, за обставин та в обстановці є підступною, несподіваною, раптовою і неспровокованою; спрямована проти волі або поза волею потерпілого; насильство є реальним, інтенсивним і небезпечним для життя чи здоров`я особи або ж воно не застосовується (є нереальним), але характер дій особи є агресивно-насильницьким, то такі ознаки свідчать про напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або з погрозою його застосування, і мають розцінюватись як розбій. За відсутності цих ознак вчинене має кваліфікуватись як насильницький грабіж. Отже, різниця між насильницьким грабежем та розбоєм визнається головним чином характером застосованого до потерпілого насильства. Розбій являє собою напад, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, а насильницький грабіж відрізняється не небезпечним для життя та здоров`я впливом на людину.

Відповідно до ч.1 ст.377 КПК України, якою визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею суд в даному випадку позбавлений можливості самостійно кваліфікувати дії обвинуваченого в частині заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, які становлять самостійний склад злочину.

Одночасно, з урахуванням вимог ч.3 ст.377 КПК України, відповідно до якої - з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження суд вправі перекваліфікувати дії обвинуваченого.

Виходячи з наведено, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає, що в даному випадку в діях ОСОБА_6 має місце склад злочину, передбаченого ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Оскільки судом встановлено, що заподіяння обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень не було охоплено умислом обвинуваченого, спрямованого на заволодіння належного потерпілому майном, ці дії мають отримати самостійну кваліфікацію, оскільки вони не є кваліфікуючою ознакою грабіжа за обставин, викладених вище.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.4 ст.187 КК України на ч.4 ст.186 КК України, оскільки вважає доведеною вину ОСОБА_6 за ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за наступних умов.

ОСОБА_6 28 лютого 2023 року приблизно о 20 год. 40 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул.Вишнева в м.Сарни, Рівненської області, зокрема поблизу будинку 12/2, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно (будучи раніше судимим згідно вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2016 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, після відбуття покарання, судимість у встановленому законодавством порядку не є погашеною або знятою), в умовах воєнного стану, введеного в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022, який у подальшому продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022, який у подальшому продовжено Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №575/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в У країні» від 16.11.2022, який у подальшому продовжено Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 року - скориставшись тим, що ОСОБА_5 від завданих ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень впав на землю та не міг чинити активного опору, відкрито заволодів належним потерпілому бувшим у використанні мобільним телефоном марки «Redmi 9С» 2/32GВ вартістю 3221 грн. 83 коп., який лежав біля нього на землі та в подальшому втік з місця події, а викраденим розпоряджався на власний розсуд до вилучення працівниками поліції Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 3221 грн. 83 коп.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

По місцю проживання Сарненською міською радою ОСОБА_6 характеризується негативно, як особа, яка участі в громадському житті міста не приймає, однак, скарг та заяв громадян, матеріалів про адміністративні правопорушення відносно якого до адміністративної комісії виконавчого комітету міської ради не надходило (а.к.п.174).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вказана обставина не була зазначена стороною обвинувачення, однак, знайшла підтвердження в ході судового провадження.

Так, обвинувачений підтвердив, що перед подіями, що є предметом розгляду вжив біля 0,7 л. горілки, що доводиться наданим стороною обвинувачення протоколом №46 від 28 лютого 2023 року, за підписом лікаря КП «ОПЛ с.Орлівка», відповідно до якого станом на 23 год. 20 хв. 28 лютого 2023 року ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю 1,42%) (а.к.п.175).

Допитана судом за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю обвинуваченого характеризує останнього позитивно, прояснила, що останній завжди їй допомагає, намагається працевлаштуватись, чому, на її думку, перешкоджає характеристика працівників поліції, крім цього, свідок вважає, що події, з приводу яких її син притягнутий до кримінальної відповідальності, спровокував сам потерпілий.

В цій частині судом не приймаються до уваги покази свідка, яка не була безпосереднім свідком подій, через що це є її суб`єктивна думка.

Згідно із актом №61 від 17 березня 2023 року амбулаторного дослідження, здійсненого щодо ОСОБА_6 останній страждає «поведінковими реакціями за емоційно-нестійким типом», що є наслідком педагогічної занедбаності загального і психологічного виховання з відсутністю емоційно-вольової корекції особистості і не являється психотичним (патологічним) розладом психіки, особистості та поведінки. Виходячи з наведеного, ОСОБА_6 не відповідає визначенню особи «тяжкий психічний розлад якої являє собою небезпеку для неї або інших осіб, або не дає можливості самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність», а тому міг усвідомлювати свої дії під час скоєння правопорушення і не потребує примусового лікування (а.к.п.181-183).

Висновок судово-психіатричного експерта №89/23 від 10 квітня 2023 року, проведеної у межах даного кримінального провадження судово-психіатричної експертизи, доводить, що ОСОБА_6 страждає на емоційно нестійкий розлад особистості (F60.3 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), а також на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, на даний час утримання в умовах, що виключають вживання (F10.21 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними під час скоєння інкимінованого йому кримінального правопорушення, на момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення в тимчасовому хворобливому стані не перебував, застосування відносно нього примусових мір медичного характеру не потребує (а.к.п.188-192).

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким злочином, з огляду на наявність як пом`якшуючих обставин, так і обтяжуючої покарання обставини, дані про особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується по місцю проживання негативно - вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції частини статті, за якою його притягнуто до відповідальності, обравши покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових злочинів.

В даному випадку суд вважає за необхідне обрати покарання, визначивши термін покарання ближче до нижчої межі даного виду покарання, визначеної санкцією частини статті, за якою обвинуваченого визнано винним, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а також з урахуванням думки потерпілого, який пояснив, що не має жодних претензій до обвинуваченого, на призначити суворого покарання не наполягає.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, згідно із якою : у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_6 в дохід держави витрати на залучення експерта у даному провадженні, які документально підтверджені наданими стороною обвинувачення доказами.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Строк покарання за даним вироком рахувати з моменту обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто, з 03 березня 2023 року, зарахувавши два дні затримання з 01 березня 2023 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 6917 грн. 73 коп. документально підтверджених витрат на залучення експерта.

Речові докази : мобільний телефон марки «Redmi 9С» синього кольору в чохлі синього кольору, який зберігається у Сарненському РВП ГУ НП в Рівненській області повернути потерпілому ОСОБА_5 , куртку, джинсові штани, які зберігаються у Сарненському РВП ГУ НП в Рівненській області повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений на ці речі ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя