Справа № 621/552/20
Пр. № 1-кп/621/28/23
ВИРОК

Іменем України

26 квітня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000154 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Роздольне, Зміївського району, Харківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

встановив:

15.02.2020 року близько 04 години у ОСОБА_4 , який перебував у ст ані алкогольного сп`яніння та знаходився поблизу магазину ФОП « ОСОБА_5 », розташованого за адресою АДРЕСА_1 , виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом ВАЗ 21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 , в той же день та час, незаконно, протиправно, маючи на меті корисливий мотив, близько 04:00 години через незачинені двері проник до салону автомобіля ВАЗ21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поблизу вищезазначеного магазину, де шляхом зламу замка запалення, запустив двигун та поїхав до села Таранівка, Зміївського району, Харківської області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму, відповідно до висновку експерта №5.2020 від 18.02.2020 року 23 500 грн 32 коп.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією, не оспорював встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до нетяжкого злочину.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, неодружений, не працює, характеризується позитивно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує, що ним скоєно нетяжкий злочин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 289 КК України.

При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, позитивно характеризується, раніше не судимий, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд враховує, що на стадії досудового розслідування міра запобіжного заходу не була обрана та на стадії судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , не надходили. Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не встановлені, суд вважає недоцільним обирати щодо обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 , процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи №5.2020 від 18.02.2020 за цим кримінальним провадженням у сумі 300 грн. 00 коп.

Враховуючи приписи ч.4 ст.174 КПК України, накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області арешт на майно від 18.02.2020 після набрання вироком законної сили скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

1. автомобіль ВАЗ 21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , вважати повернутим власнику.

2. компакт диск «Artex CD-R 700Mb» з маркуванням «LH 3154 WH22042660 D4» з написом «15.02.2020» зберігати в матеріалах справи.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18.02.2020 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи №5.2020 від 18.02.2020 року у сумі 300 гривень (триста).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1