Справа № 308/4358/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області , в м. Ужгород , кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000367 від 22.03.2022 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Не зважаючи на введення воєнного стану в Україні, 22.03.2022 року, приблизно о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи що діє в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи і збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов до під`їзду будинку та в подальшому через вхідні двері, які не були зачинені на ключ, проник до квартири АДРЕСА_3 за вказаною адресою, якою користується ОСОБА_6 . Зайшовши до спальної кімнати ОСОБА_4 таємно, здійснив крадіжку з тумби, яка знаходиться ліворуч при вході в кімнату, портативного зарядного пристрою «Trust» 21689, згідно висновку експерта ринкова вартість якого становить 179, 00 грн., портативного зарядного пристрою UKC DDY-010, згідно висновку експерта ринкова вартість якого становить 242, 00 грн., портативного зарядного пристрою Хіaomi Мі» NDY-02-АМ, згідно висновку експерта ринкова вартість якого становить 556, 00 грн.

Однак, ОСОБА_4 не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки , до квартири за вказаною адресою увійшов ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та помітили ОСОБА_4 , після чого останній вибіг з квартири, та в подальшому у зв`язку з безперервним переслідуванням по АДРЕСА_4 був затриманий.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 намагався завдати потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 977, 00 грн. (дев`ятсот сімдесят сім гривень 00 коп.).

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті . ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що ,22.03.2022 року приблизно о 15 год. перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 та побачив, як потерпілий ОСОБА_6 вийшов із квартири АДРЕСА_3 і не зачинивши двері квартири на замок, спустився вниз сходами. Після цього, обвинувачений вказав , що зайшов до квартири АДРЕСА_3 , де у кімнаті нікого не було та

побачив на тумбі зарядні пристрої і мав на меті такі викрасти. ОСОБА_4 зазначив, що почувши через кілька хвилин , як до квартири хтось увійшов, злякався та побачивши потерпілого ОСОБА_6 ще з одним чоловіком, почав втікати з викраденим майном, однак, на подвір`ї неподалік будинку був затриманий та в подальшому доставлений до відділу поліції , де у вчиненному правопорушенні він повністю зізнався.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав пояснення свого підзахисного, просив суд при визначенні покарання врахувати обставини, які пом`якшують покарання, зокрема щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , суду повідомив, що він проживає за адресою АДРЕСА_5 на 6 поверсі. Того дня, 22.03.2022 року, приблизно о 15 год. 00 хв. до нього прийшов його знайомий ОСОБА_7 , який зателефонував та чекав на нього на подвір`ї біля будинку. Після чого , ОСОБА_6 вийшов з квартири, зачинивши за собою двері, однак, не на замок, оскільки мав намір тільки спуститись до низу відкрити товаришу вхідні двері. Зустрівшись із ОСОБА_7 біля під`їзду будинку, та відчинивши йому двері, вони разом піднялися до квартири. Коли вони зайшли до квартири, то побачили, що у спальній кімнаті стоїть невідома особа чоловічої статі, як було встановлено у подальшому це був ОСОБА_4 .. Після цього, невідома їм особа штовхнувши їх побігла з квартири, та затримати його у квартирі не вдалося. В подальшому, ОСОБА_6 пояснив суду , що побіг за невідомою особою вниз та такого було затримано тільки по АДРЕСА_4 , куди і під`їхали працівники поліції. У затриманої особи були вилучені викрадені речі, зокрема : зарядні пристрої, належні потерпілому. Також ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що впізнає обвинуваченого і це саме він 22.03.2022 року перебував у нього у квартирі за адресою адресою АДРЕСА_5 на 6 поверсі, звідки намагався викрасти зарядні пристрої на мобільні телефони.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що 22.03.2022 року він прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 та чекав на нього біля під`їзду по АДРЕСА_2 . Приблизно о 15 год. 00 хв. зателефонувавши другу , ОСОБА_6 вийшов до нього на подвір`я та після того, як почалася повітряна тривога, вони вдвох піднялися до квартири ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що увійшовши до квартири, побачили невідому їм особу чоловічої статі, як в подальшому встановлено, що це був ОСОБА_4 . ОСОБА_7 пояснив, що невідома їм особа побачивши їх, злякалась та штовхаючись вибігла з квартири, Вказав, що його друг ОСОБА_6 теж побіг за невідомим, а він в свою чергу зателефонував у поліції та повідомив про подію. Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_6 повернувся і повідомив, що особу затримали сусіди по будинку і на місце приїхали працівники поліції. В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив, що впізнає особу обвинуваченого ОСОБА_4 і , що це саме він був того дня 22.03.2022р. у квартирі ОСОБА_6 .

Крім показів потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-протоколом затримання ОСОБА_4 від 22.03.2022 року, за даними якого останній був затриманий 22.03.2022 року о 16 год. 45 хв.. Підставою затримання зазначено: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак та тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Під час проведеного обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено при обвинуваченому три павербенки, які були упаковані до паперового пакету НПУ, пара рукавичок, дві зв`язки ключів, мобільний телефон марки Sony, чорний футляр з відмичкою.

-Постановою прийнятою слідчим слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП вЗакарпатській області ОСОБА_8 від 23.03.2022року про визнання речовими доказами викрадені портативні зарядні пристрої марки «Trust» 21689, марки «UKS» DDY-010 , зарядний пристрій марки «Xiaomi Mi» NDY-02-AM, які були упаковані до паперового пакету НПУ, пара рукавичок, дві зв`язки ключів, мобільний телефон марки Sony, чорний футляр з відмичкою.

-висновком дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/107-22/2502-Д від 04.04.2022 року, з якого слідує, що сліди папілярних ліній пальців рук, які виявлено та вилучено в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_5 з внутрішньої сторони частини дверей, які в подальшому відкопійовані на відрізки скотча № 1,2,4,5 та поміщені до папервого конверту НПУ СУ придатні для ідентифікації. Ці сліди належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а сліди на відрізку № 3 належать не підозрюваному, а іншій особі.

-висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-22/2433-ТВ від 29.03.2022 року, з якого встановлено, що вартість викраденого портативного зарядного пристрою марки «Trust» 21689 станом цін на 22.02.2022р. становить 179 .00 грн., вартість портативного зарядного пристрою марки «UKS» DDY-010 станом цін на 22.02.2022р. становить 242.00 грн вартість зарядного пристрою марки «Xiaomi Mi» NDY-02-AM становить 556 .00 грн.

Обґрунтованих підстав сумніватись в даних висновку експерта, дактилоскопічної експертизи, суд не знаходить, оскільки , досліджений судом висновок експерта зроблений у відповідності до процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів Суд як правило застосує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд дослідив, оцінив та проаналізував отримані, досліджені і перевірені в судовому засіданні докази в рамках даного судового провадження, та прийшов до переконання, що такі є належними, допустимими і достовірними та у своїй сукупності, усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , а відтак, вина останнього у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю. На думку суду, по справі зібрано достатня кількість допустимих та належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 .

Визнаючи ОСОБА_4 винним у вчиненому, суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло та вчинена в умовах воєнного стану.

Проникнення передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто , за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому, незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення крадіжки. Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої ознаки "проникнення" не має.

Факт входження, потрапляння у приміщення, житло чи поява у ньому іншим способом у поєднанні з іншими зовнішніми поведінковими проявами дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння. Із хронології та послідовності цих дій можна з`ясувати, зокрема, чи існували і які саме обмеження в доступі до майна.

Така позиція відповідає висновкам про застосування норми права, які містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року (справа № 569/1111/16-к), постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 листопада 2018 року (справа № 205/5830/16-к) та постанові Верховного Суду України від 31 січня 2013 року (провадження № 5-33кс 12).

Суд також приймає до уваги висновки викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України, від 12 лютого 2019 року у справі № 343/236/18 (провадження № 51-6891км18) , що при здійсненні правової оцінки необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягають встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа. Тобто, для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.

При цьому судом встановлено, що обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 права перебувати у житлі потерпілого, де знаходилось майно.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто, призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.

Так , судом враховується визначені положення п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення кримінального покарання", відповідно до якої , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення (проступку) й обставин його вчинення.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, визначеної ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Разом з тим, при призначенні покарання судом також враховано ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, що згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, зважаючи на те що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

З урахуванням викладених вище обставин і наслідків злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду , буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи наведене вище, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2022 (справа № 308/3899/22) на вилучені в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_4 речі та предмети, а саме: повербанк «Trust» 13.000 mAh, повербанк UKC модель DDY-010 100000 mAh, повербанк Xiaomi Ahc моделі NDY-02-AM 5000 mAh, мобільший телефон «Sony», чорний чохол з відмичкою, дві зв`язки ключів, пару чорних рукавичок, шляхом заборони користування, відчужування та розпорядження, підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до Ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 13 травня 2022 року судом було застосувано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ; в період часу з 20.00 години по 07.00 годину наступного дня, на період судового розгляду кримінального провадження, по 13 липня 2022 року включно. Однак, у подальшому під час судового розгляду , стороною обвинувачення не було заявлено клопотання про продовження строку дії обраного запобіжного заходу та такий судом не продовжувався.

При цьому, враховуючи, що суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, підстав для обрання запобіжного заходу відносно останнього немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 не заявлений.

Відповідно до ст. ст.122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 395, 532 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробовуванням та встановити іспитовий строк терміном на 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 686 гривень 48 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи та 1544 гривні 58 коп. за проведення товарознавчої експертизи.

Арешт на майно яке було вилучено в ході особистого обшуку ОСОБА_4 накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.03.2022 року у справі №308/3899/22 - скасувати

На підставі ст.100 КПК України, речові докази по справі після набрання вироком законної сили, а саме: повербанк «Trust» 13.000 mAh, повербанк UKC модель DDY-010 100000 mAh, повербанк Xiaomi Ahc моделі NDY-02-AM 5000 mAh, мобільший телефон «Sony», чорний чохол з відмичкою, дві зв`язки ключів, пару чорних рукавичок - повернути власнику або уповноваженій особі .

Вирок може бути оскаржений в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційно ї інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1