ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3565/22

Провадження № 1-кс/210/1423/23

"22" червня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_5 ,

свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), справу за клопотанням адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, поданого в рамках кримінального провадження №0000085 від 17 лютого 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.ч.3, 4 ст.190, ч.ч.1, 2 ст.255 КК України, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2023 року до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника, адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, поданого в рамках кримінального провадження №0000085 від 17 лютого 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.ч.3, 4 ст.190, ч.ч.1, 2 ст.255 КК України, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_5 зазначив, що 16 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 травня 2023 року в рамках кримінального провадження №0000085 від 17 лютого 2022 року. 11 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_9 по справі №210/3565/22, провадження №1-кс/210/1061/23 по кримінальному провадженню №0000085 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком до 09 липня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 без визначення розміру застави. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено частково, продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09 липня 2023 року та визначено суму застави в розмірі 280 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 751 520грн.

Захисник в клопотанні зазначив, що судами 16 березня 2023 року та 11 травня 2023 року задоволено клопотання про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , загальним строком на 120 днів до 09 липня 2023 року включно. Відсутнє реальне існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, підозра є очевидно необґрунтованою, застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування кримінального провадження №0000085 є недоцільним. Підозрюваний ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем мешкання, має міцні соціальні зв`язки, має місце реєстрації та постійне місце мешкання, має триваюче онкологічне захворювання з дитинства, яке в умовах слідчого ізолятору може почати прогресувати, здатен без зволікань виконувати всі процесуальні обв`язки, які на нього можуть бути покладені судом, прокурором, слідчим суддею. У зв`язку з чим, просить слідчого суддю змінити запобіжний захід підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст.201 КПК України з тримання під вартою та визначеної суми застави в розмірі 280 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб або на домашній арешт.

Крім того захисник вказав у клопотанні, що фактично будь-які слідчі (розшукові) дії та інші види процесуальних дій за участі підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування не проводяться, на даний час доцільно стверджувати про неефективне проведення досудового розслідування кримінального провадження, а тримання підозрюваного під вартою понад 60 днів у правовій державі та встановлення очевидно неправомірний розмір застави використовується лише як спосіб процесуального тиску та формальної підстави для ізоляції від сім`ї та рідних, з метою примусити останнього визнати вину, у злочину який він не вчиняв.

Будучи присутніми у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо надали пояснення по суті справи, клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали, просили його задовольнити, та в підтвердження своєї позиції надали відповідні документи.

Будучи присутньою у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , також надала пояснення по суті справи, проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу заперечувала, вважаючи його необґрунтованим, оскільки останніми не наведено суду нових обставин, котрі не було враховано при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його подальшому продовженні та перегляді ухвали слідчого судді апеляційним судом.

Також у судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , котрі надали пояснення щодо стану здоров`я підозрюваного, його сімейний стан, характеризуючі дані, матеріальне положення.

Заслухавши доводи сторін, їх поясненна, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 17 лютого 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.ч.3, 4 ст.190, ч.ч.1, 2 ст.255 КК України.

15 березня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.ч.3, 4 ст.190, ч.2 ст.255 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене у складі злочинної організації (ч.4 ст.28 ч.3 ст.190 КК України); заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, вчинене у складі злочинної організації (ч.4 ст.28 ч.4 ст.190 КК України); участь у злочинній організації (ч.2 ст.255 КК України).

15 березня 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 16 березня 2023 року, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто починаючи з 15 березня 2023 року до 13 травня 2023 року включно, без визначення розміру застави (а.с.6-8).

Досудовим розслідуванням встановлено обставини вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, викладені в мотивувальній частині клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвали слідчого судді від 16 березня 2023 року про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_9 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком до 09 липня 2023 року, без визначення розміру застави (а.с.8 зворот - 9).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2023 року, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 без визначення розміру застави. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора задоволено частково, продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09 липня 2023 року та визначено суму застави в розмірі 280 (двісті вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 751 520грн. (сімсот п`ятдесят одна тисяча п`ятсот двадцять гривень) (а.с.10-11).

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ст.177 ч.1 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом. Таким чином, виходячи зі змісту ст.201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує положення КПК України, вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та, в силу вимог ч.5 ст.9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906-IV «Про міжнародні договори України»), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В силу ст.183 ч.2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст.ст.177-179, 183, 184, 194, 199 КПК України та ст.5 ч.1 п.«е» Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту або його продовження обирається підозрюваному, обвинуваченому, судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 ч.1 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

ЄСПЛ неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, а також рішеннях у справах «Третьяков проти України» від 29 вересня 2011 року, «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також про те, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, котрі відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, наявність котрих також було встановлено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, та відображено у відповідній ухвалі.

Як вбачається із клопотання сторони захисту, підставою для зміни запобіжного заходу є необґрунтованість підозри, неналежність та не допустимість доказів, характеризуючи матеріали, відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, незадовільний стан здоров`я підозрюваного.

Слідчий суддя зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справіFox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom від 30 серпня 1990 року, заяви №№12244/86, 12245/86; 12383/86, §32) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справіНечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04, §175).

Висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_4 є обґрунтованими, так підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень один з яких є особливо тяжким. Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий судді враховує встановлену КПК України, процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України, оскільки покази учасників кримінального провадження, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування. Також ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які мали місце тривалий час. За вказаних обставин теж є безпідставними доводи сторони захисту про відсутність ризиків.

Під час обрання, продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , та його перегляд судом апеляційної інстанції, суди дійшли до висновку, що підозра ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами.

Щодо посилання захисника в клопотанні на факт того, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки. Слідчий суддя зазначає, що такі обставини не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені судом ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

Разом із тим, при постановленні слідчими суддями ухвал про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , його продовження, та перегляді судом апеляційної інстанції, судами було враховано доводи сторони захисту та характеризуючі підозрюваного матеріали. Нових обставин, котрі б слугували підставою для зміни запобіжного заходу, чи зменшення розміру застави, стороною захисту надано не було.

Стосовно посилання сторони на захисту на триваюче онкологічне захворювання ОСОБА_4 з дитинства, яке в умовах слідчого ізолятору може почати прогресувати, слідчий суддя зазначає, що в своєму рішенні від 24 березня 2016 року у справі «Корнейкова та Корнейков проти України» (Заява №56660/12), яке набрало силу остаточного 24 червня 2016 року, у пункті 128 Європейський Суд з прав людини нагадує, що згідно зі статтею 3 Конвенції держава повинна забезпечити тримання особи під вартою в умовах, які відповідають принципу поваги до її людської гідності, а спосіб і метод виконання заходу не повинні завдавати їй душевного страждання чи труднощів, які б перевищували невідворотний рівень страждання, притаманний триманню під вартою, і щоб з урахуванням практичних вимог ув`язнення охорона здоров`я такої особи та її благополуччя забезпечувалися належним чином (див. рішення у справі «Калашніков проти Росії» (Kalashnikov v. Russia), заява №47095/99, п.95, ECHR 2002-VI).

Захисником не долучено до матеріалів справи доказів звернення підозрюваного до медичної частини слідчого ізолятора зі скаргами на погіршення стану здоров`я та відсутність надання належної медичної допомоги. Долучена медична документація щодо проведених медичних оглядів ОСОБА_4 датовані 2008-2009р.р., відомостей щодо погіршення стану здоров`я підозрюваного з 2009 року по дату затримання, матеріали клопотання не містять, а тому в цій частині доводи захисника є необґрунтованими.

Європейським судом з прав людини вироблено правило, за яким особу, обвинувачену у правопорушенні, має бути звільнено до судового розгляду, якщо держава не доведе існування «відповідних і достатніх» підстав для подальшого тримання її під вартою. Щоб дотримати цієї вимоги, національні судові органи повинні дослідити усі факти за і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях, якими вони відмовляють у задоволенні клопотання про звільнення (рішення у справі Боротюк проти України від 16 березня 2011 року, заява №33579/04, §60, аналогічні висновки викладені в рішенні Геращенко проти України від 07 лютого 2014 року, заява №20602/05, §100).

Слідчий суддя вважає, що у даному випадку доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, а ризики, про які було заявлено на момент застосування та продовження слідчим суддею запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , не втратили свою актуальність та продовжують існувати. Крім того, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2023 року продовжено підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено суму застави в розмірі 280 прожитковим мінімумів працездатних осіб. Захисником не долучено до матеріалів клопотання доказів які б підтверджували наявність обставин, що спростовують дослідженні в апеляційному суді ризики під час продовження запобіжного заходу щодо підозрюваного та визначення суми застави саме в розмірі 280 прожиткових мінімумів працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Межі розміру застави залежать, зокрема, і від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Відповідно до ст.12 КК України злочини, передбачені ч.4 ст.190, ч.2 ст.255 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, за їх вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 05 до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. При цьому, сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави і прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п.п.78-80).

Врахувавши особу підозрюваного, обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в даному конкретному випадку, визначена застава у розмірі 280 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді, такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, для особи щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що на день розгляду даного клопотання, обставини, які були підставою для продовження запобіжного заходу, не спростовані, не змінились та продовжують існувати, з огляду на те, що, застосований запобіжний захід є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак не приймає доводи сторони захисту.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу принципу змагальності сторін кримінального провадження стороною захисту не спростовано тверджень сторони обвинувачення, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, котрі відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, враховуючи наявність ризиків, котрі було враховано при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання сторони захисту залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.201 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника, адвоката ОСОБА_5 подане в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження №0000085 від 17 лютого 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28 ч.ч.3, 4 ст.190, ч.ч.1, 2 ст.255 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23 червня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1