Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3369/23
Провадження № 1-кп/644/232/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 вересня 2023 року м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду обвинувальний акт за кримінальним провадженням №0000265, внесеним до ЄРДР 30.06.2021 року за обвинуваченням

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, громадянина України, що проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України ;

в с т а н о в и в:

30 травня 2023 року на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000265 від 30.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою суду від 01.06.2023 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2021 за №0000265 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, обґрунтування викладені в письмовому клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене захисником клопотання про закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000265від 30.06.2021 стосовно ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України та просила призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000265 від 30.06.2021 стосовно ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КПК України до судового розгляду, посилаючись на те, що строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні зупинився 28.02.2022, направленням повідомлення підозрюваному про закінчення досудового розслідування, отже проміжок часу з 28.02.2022 до 29.05.2023 не включається у строк досудового розслідування, обгрунтування викладені в письмових запереченнях.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000265 від 30.06.2021, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та письмові заперечення прокурора проти клопотання про закриття кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Положення ч. 1ст. 21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбаченихст. 7 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу;

2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім;

3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу;

4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбаченістаттею 219 КПК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України передбачено право суду у підготовчому судовому засіданні закрити провадження, зокрема у випадку встановлення підстав, передбачених пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

За своєю правовою природою закриття кримінального провадження як процесуальне рішення уповноважених державних органів є формою закінчення кримінального провадження, яка виключає правомочність правоохоронного органу щодо розслідування обставин, за яким ухвалено рішення про закриття. Із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність щодо особи повністю закінчується, подальший рух провадження виключається. За таких обставин необхідним є ретельне дослідження та встановлення беззаперечних фактів, які дають підстави для закриття кримінального провадження.

Пунктом 5 частиною 1 статті 3 КПК визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання. Такі дії полягають у наданні можливості скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді (частини 2, 3 статті 290 КПК).

Згідно зі статтею 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК.

Згідно положень частини 5 статті 219 КПК, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченомустаттею 290цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як убачається із вказаної норми, день прийняття відповідної постанови та день повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування включаються в строк досудового розслідування.

Направлення цього повідомлення входить у перелік тих процесуально-організаційних заходів, які у сукупності покликані планово забезпечити подальший доступ до матеріалів. Разом з тим, направлення або вручення повідомлення про закінчення досудового розслідування із вказівкою дати, часу та місця ознайомлення, не слід розцінювати (тлумачити), як фактичне (реальне) забезпечення доступу до матеріалів досудового розслідування.

Забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження у частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (стаття 2 КПК).

Разом з тим, проміжок у часі між повідомленням про завершення досудового розслідування та наданням фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування не може свідчити про те, що строк досудового розслідування має рахуватися аж до моменту реального забезпечення доступу до матеріалів розслідування, оскільки можуть існувати ситуації, коли уповноважені суб`єкти об`єктивно не можуть негайно надати фактичний доступ до вказаних матеріалів. До того ж приписи КПК не містять вимоги «невідкладності» щодо забезпечення доступу до матеріалів розслідування після здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування.

Таким чином, день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати.

День направлення або безпосереднього вручення повідомлення про завершення досудового розслідування, у якому зазначається дата, час та місце ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Таке повідомлення є офіційним підтвердженням стороною обвинувачення завершення досудового розслідування, що унеможливлює здійснення будь-якої процесуальної діяльності щодо розслідування обставин вчиненого кримінального правопорушення. В іншому випадку кримінальна процесуальна діяльність органів досудового розслідування має визнаватися незаконною, а отримані докази - недопустимими.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому судовому засіданні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК у частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого, стосовно якого відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1статті 284 КПК.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 30.06.2021 до ЄРДР за №0000265, внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

08 вересня 2021 року, ОСОБА_5 , було вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З вказаної дати почав свій обрахунок двомісячний строк, визначений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України для закінчення досудового розслідування, що спливав 08 листопада 2021 року.

Надалі, строк досудового розслідування, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України продовжувався та ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року, строк досудового розслідування було продовжено до шести місяців, до 07 березня 2022 року.

Таким чином кінцевою датою строку досудового розслідування було визначено 07 березня 2022 року.

27 лютого 2022 року, прокурором відділу 31/1 Харківської обласної прокуратури було надано слідчому доручення у межах кримінального провадження № 0000265 від 30 червня 2021 року, на повідомлення підозрюваного про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

27 лютого 2022 року, слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава було складено повідомлення для ОСОБА_5 , та адвоката ОСОБА_4 , про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, яке містить відмітку про ознайомлення ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_4 із змістом вказаного повідомлення 25 травня 2023 року.

29 травня 2023 року складено обвинувальний акт, який затверджено прокурором відділу Харківської обласної прокуратури та цього ж дня вручено підозрюваному та його захиснику.

30 травня 2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова був поданий обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000265 від 30.06.2021 року.

Аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що в даному випадку строки досудового розслідування сплили 07 березня 2022, а ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, складення і затвердження обвинувального акту 29.05.2023, та направлення обвинувального акту до суду 30.05.2023 відбулось поза межами досудового розслідування.

У постанові від 24.10.2022 по справі № 216/4805/20, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила наступний правовий висновок відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК не включається у строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченомустаттею 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Отже, факт направлення або безпосереднього вручення підозрюваному та його захиснику повідомлення про завершення досудового розслідування надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами досудового розслідування має бути належним чином підтвердженим.

У той же час, матеріали справи не містять підтверджень про направлення або безпосереднє вручення повідомлення обвинуваченому та його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів із зазначенням дати коли необхідно з`явитись до слідчого.

Також відсутні будь-які дані, які б свідчили, що обвинуваченого та захисника повідомляли будь-яким іншим шляхом окрім безпосереднього направлення такого повідомлення, електронною поштою або смс-повідомленням або ж телефонним викликом.

Невиконання доручення прокурора не є технічною помилкою, оскільки як зазначалось вище, матеріали досудового розслідування, як і матеріали кримінального провадження не містять даних щодо належного повідомлення обвинуваченого та його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів.

Проаналізувавши надані суду повідомлення про завершення досудового розслідування в кримінальномму провадженні та про відкриття сторонами кримінального провадження від 27.02.2022 року, адресовані підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 та опис вкладення поштового повідомлення курьєрсько-почтового сервіса №4235939 та № 4235940 від 27.02.2022 рокуз урахуванням доказів, які надала сторона захисту на їх противагу, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення не виконала покладений на неї обовязок відповідно до ст.290 КПК України та не здійснила дій, щоб планово забезпечити подальший доступ до матеріалів.

Про це свідчить сукупність фактів, а саме:

-1/повідомлення про завершення досудового розслідування та про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів не містить дати та часу ознайомлення. Відсутність цих даних в любому випадку перешкоджає стороні захисту ознайомитись з матеріалм кримінального провадження, а закон не покладає на них обовязок самостійно відшукувати слідчого та прокурора та домовлятися про день та час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Посилання прокурора на те, що вказане повідомлення було складено на направлено на третій день повномасшатбого вторнення та прокурори та слідчі працювали дистанційно і не могли розголошувати своє місце тимчасової дилокації і конкретний час ознайомлення, однак обвинувачений і захисник могли звязатись з ними з метою узгодження конкретного часу та місця ознайомлення, не грунтуються на законі, носять суперечливий характер, оскільки в повідомленні не зазначено лише конкретного часу та дати ознайомлення, а місце ознайомлення зазначено. Посилання прокурора на те, що для узгодження дати, часу та місця ознайомлення слід було додатково звязатися з прокурором або слідчим є тільки припущенням прокурора, яка не підтверджується жодними доказами, про це відсутнє посилання в самому повідомленні.

2/ Діяльність кур`єрських служб з надання послуг доставки поштових відправлень регулюється Законом України "Про поштовий зв`язок" та здійснюється у відповідності з положеннями Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270.

Статтею 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" визначено, що поштовий зв`язок це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій.

У відповідності до ст. 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Пунктом 1 Правил надання послуг поштового зв`язку визначено, що просте поштове відправлення це поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 передбачено, що надання послуг поштового зв`язку (кур`єрська доставка поштових відправлень), окрім іншого, повинно підтверджуватись розрахунковим документом (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту.

Крім того на накладних кур`єрської служби доставки Кур`єрсько-поштовий сервіс міститься та посилання на веб-сайт courier.aia.ua, на якому вказано контакти даної кур`єрської служби, а саме Курьерско - Почтовый Сервис ФОП ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 .

Судом також встановлено, що функціонал веб-сайту courier.aia.ua, що вказаний на бланку накладної не дозволяє за номером такої накладеної відстежити, зокрема дату прийняття відправлення до пересилання, її вручення, тощо.

Таким чином, відсутність розрахункового документу, відсутність будь-яких даних про вручення або причини невручення документа курєрською поштовою службою, відсутність договору між ФОП ОСОБА_7 та ТУ ДБР в м.Полтаві на відправку поштової кореспонденції, можливості будь-яким шляхом пересвідчитися в дійсності вказаних накладних опису вкладення поштвого повідомлення, а тим більше враховуючи відповідь ТУ ДБР в м.Полтаві про те, що поштові сервіси в м.Харкові 27.02.2022 року не працювали, дає суду підстави обгрунтовано сумніватися в тому, що повідомлення про завершення досудового розслідування та можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження була передана на відправку поштово-курьєрській службі 27.02.2022 року.

3/ той факт, що повідомлення захиснику та обвинуваченому не було направлено на офіційну адресу електронної пошти, не направлено засобами звязку( вайбер, ватцап, телеграм, смс повідомленням) які були доступними на відміну від курьєрської поштової служби, яка повинна була задіювати в своїй діяльності людей та відмовлялася від цього в рамках забепечення безпеки. Відсутність підтверджень направлення таких повідомлень сторні захисту ;

4/ час ( рік і три місяці), на протязі якого ОСОБА_5 та його захиснику не повідомляли та не приймали міри про повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Складання (оформлення) письмового повідомлення не призведе до обізнаності підозрюваного та захисника про можливість ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування. Саме тому виконання цих дій не є початком строку ознайомлення з матеріалами, який відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України не включається до строків досудового розслідування, адже ознайомлення не може розпочатися раніше, ніж підозрюваному та захиснику стане відомо про надання доступу до матеріалів.

Забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (ст. 2 КПК України).

Згідно правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2023 у справі №635/7519/20, відповідно ч. 1ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 4 ч. 3ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження або з фактичним направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, має три ключові стадії: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідуванняпідозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особамвідповідно до положеньст. 290 КПК України; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення як це передбачено у ст. 219 КПК України. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від17 лютого 2021 року (справа № 344/6630/17).

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених ст.ст.291,293 КПК, а також виконання ним приписів ст.219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до ч. 1ст. 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1ст. 284 КПК.

Оскільки встановлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1ст. 284 КПК України, суд приймає рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 30.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Керуючись ст. ст.219,284,290,369-372 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження №0000265, внесене до ЄРДР 30.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевськиий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1