КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/1298/2023 Категорія - ч. 2 ст. 125 КК України
Єдиний унікальний номер 382/35/21 Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6

ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

представника Служби у справах дітей ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000220, внесеного до ЄРДР 22 червня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 , апеляційною скаргою зі змінами заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 16 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Бершадь, Вінницької обл., неодружений, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, неповнолітніх дітей не має, пільг не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_11 визнаний винуватим у тому, що 21 червня 2019 року, близько 22.30 год., біля супермаркету «АТБ-маркет», що розташований за адресою: Київська область, місто Яготин, вулиця Незалежності, 100а, внаслідок виниклого на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_13 умислу, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, неповнолітній ОСОБА_11 , діючи умисно та усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, наніс ОСОБА_13 удар кулаком правої руки в область лівої скроні та один удар кулаком лівої руки в область верхньої щелепи, при цьому ОСОБА_13 втратив два передні верхні зуба.

Відповідно до висновку експерта № 48/Д від 24 вересня 2019 року у ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження: рана на верхній губі та травматична екстракція двох зубів на верхній щелепі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за давністю відповідають даті 21 червня 2019 року та могли утворитися за вищеописаних обставин.

Таким чином, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 України, тобто, умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Цим вироком вирішено питання цивільного позову, судових витрат.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікацію його за ч. 2 ст. 125 КК України, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, визначити ОСОБА_11 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, із застосуванням ст. 100 КК України, у вигляді 80 годин громадських робіт. Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 під час апеляційного розгляду право бути звільненим від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та у випадку його згоди закрити кримінальне провадження на підставі її. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України,У разі відмови ОСОБА_11 від права бути звільненим від кримінальної відповідальності, визначити ОСОБА_11 покарання ч. 2 ст. 125 КК України, із застосуванням ст. 100 КК України, у вигляді 80 год. громадських робіт та на підставі ч. 5 ст. 74, п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України звільнити від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_11 подано клопотання у порядку ст. 49 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, закрити кримінальне провадження, питання цивільного позову законного представника потерпілого ОСОБА_13 - ОСОБА_8 вирішити у відповідності з законодавством.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України сплив, переривання перебігу давності мало місце нетривалий час з поважних причин, що не було умисним ухиленням від явки до суду, адже склались обставини, які він не міг передбачити. Так, ОСОБА_11 зазначив про те, що під час проведення судового розгляду через військову агресію російської федерації в кінці травня 2022 року він вирішив пройти військовий вишкіл та вступити добровольцем до полку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не сподівався, що цей вишкіл буде тривалим та з суворою дисципліною, що не дасть змоги прибути своєчасно до залу суду, і тому він не прибув до суду 6 червня 2022 року, а про судове засідання, що призначено на 13 червня 2022 року, йому взагалі не було відомо.

Як вказує ОСОБА_11 у клопотанні, після місячного вишколу йому була надана можливість побувати вдома в м. Яготин, де він дізнався, що його розшукують, після чого невідкладно повідомив до поліції про перебування вдома, а також повідомив свого захисника, щоб останній також повідомив суд про такі обставини. В судове засідання, яке відбулось після відпустки судді, він прибув без запізнень, і, надалі не пропускав жодних судових засідань, вважає, що відсутність у двох судових засіданнях сталась внаслідок прикрості, а не з його злого умислу.

Наголошує на те, що на даний час він, як добровільний волонтер, бере участь у забезпеченні найнеобхіднішим воїнів ЗСУ в районі м. Харків та області.

Обвинувачений ОСОБА_11 , належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Від ОСОБА_11 надійшла заява, передана апеляційному суду прокурором, належність і зміст якої підтверджені захисником, в якій ОСОБА_11 вказав, що раніше подану заяву щодо закриття кримінального провадження відносно нього підтримує, просить її задовольнити, що йому роз`яснені наслідки звільнення від покарання та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності. Одночасно просить провести апеляційний розгляд за його відсутності у зв`язку з зайнятістю у волонтерському русі (ас. 160 т.2).

Вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисника на підтримку поданого обвинуваченим клопотання, прокурорів, які не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого, представника потерпілого, яка заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого, представника Служби у справах дітей, яка покладалась на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зі змісту поданої обвинуваченим заяви йому роз`яснено підставу та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, і ОСОБА_11 просить задовольнити його заяву.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», з огляду на те, що обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 106 КК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку;

2) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину;

3) сім років - у разі вчинення тяжкого злочину;

4) десять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що оскаржуваним вироком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні 21 червня 2019 року кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто, визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Санкцією частини 2 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, якою передбачено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, відноситься до кримінальних проступків.

Отже, з урахуванням обставин справи, те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_11 визнаний винуватим оскаржуваним вироком, вчинено 21 червня 2019 року, зважаючи на положення ч. 2 ст.12, ч. 1 ст. 49, п. 1 ч. 2 ст. 106 КК України, строк давності притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності сплинув 21 червня 2021 року, тобто, станом на час ухвалення оскаржуваного вироку - 16 серпня 2022 року та на період апеляційного розгляду сплинув строк 2 роки та закінчились визначені ст. 49, 106 КК України строки давності притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався до 21 червня 2021 року.

Як обґрунтовано зазначив прокурор ОСОБА_7 під час розгляду клопотання обвинуваченого в суді апеляційної інстанції, оголошення судом обвинуваченого у розшук 13 червня 2022 року відбулось після сплину строків давності, передбачених ч. 2 ст. 106 КК України.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції вирок суду, який наразі оскаржується, не набрав законної сили.

Таким чином, підставою звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 2 ст. 106, ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (чч. 2-3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що у справі наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення судом апеляційної інстанції про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Відповідно до ст.. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За встановлених обставин клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49, ч. 2 ст. 106 КК України підлягає до задоволення, вирок суду - скасуванню, кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 125 КК України - закриттю.

Цивільний позов ОСОБА_8 , поданий в інтересах неповнолітнього ОСОБА_13 , З урахуванням положень ст.. 129 КПК України, а також з метою дотримання прав потерпілого, колегія суддів залишає без розгляду, з роз`ясненням представнику потерпілого її права звернутися з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Речові докази та процесуальні витрани у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 286, 284, 404, 405, 417 КПК України, ст. 49, 106 КК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_15 давила ОСОБА_16 , - задовольнити.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 16 серпня 2022 року щодо ОСОБА_11 - скасувати.

ОСОБА_11 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49, ст. 106 КК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_15 давила ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 125 КК України - закрити.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_13 - ОСОБА_8 , - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4