Справа №523/8535/22
Провадження №1-кп/523/823/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000022 від 3.05.2022р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 ч.3 КПК України ухвалою Суворовського районного суду м. Одесі від 6.07.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали слідчого судді припиняє свою дію 4.08.2023 року.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 надав письмове клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України, вина їх підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, зазначаючи, що незважаючи на те, що судове слідство триває, після допиту потерпілого виникає впевненість, що обвинувачені були співучасниками інкримінованого їм кримінального правопорушення, їх дії були спрямовані на досягнення єдиного результату щодо отримання грошових коштів, кожний з них розумів та виконував свою роль, вважаючи, що проведені негласні слідчі дії підтвердять обставини злочину, на думку прокурора ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують мати місце, обвинувачені, перебуваючи на волі можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, кожний з обвинувачених може незаконно впливати на інших з метою зміни ними показань у ході судового провадження, не виключається можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, крім того не працевлаштовані, не мають постійних джерел доходів, відносно ОСОБА_9 існує запит щодо екстрадиційного арешту, тому єдиним запобіжним заходом, який може запобігти усім ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за викладених підстав просив продовжити відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки злочин вчинений з погрозою застосування насильства.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

- захисника ОСОБА_6 , який в захист інтересів ОСОБА_9 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що тримання під вартою на сьогоднішній день є не виправданим, був допитаний потерпілий, який дав покази, що ОСОБА_9 не погрожував, не вимагав грошові кошти, ризики нічим не підтверджуються, звертаючи увагу суду, що у підзахисного є міцні соціальні зв`язки, дружина, на утриманні неповнолітня дитина, наявне місце проживання, до затримання займався волонтерською діяльністю, також вказуючи, що у ОСОБА_9 поганий стан здоров`я, йому потрібно проходити обстеження; щодо посилання прокурора на екстрадиційний арешт зауважив, що апеляційним судом м. Києва відносно ОСОБА_9 був змінений запобіжний захід на домашній арешт, тому вважав, що є всі підстави для зміни відносно підзахисного запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт;

- захисника ОСОБА_5 , який в захист інтересів ОСОБА_11 , не погоджуючись з клопотанням прокурора, зазначив, що вказані в клопотанні ризики є ефемерними, нічим не доведеними, ризик впливу на потерпілого відсутній, так як потерпілий вже допитаний, не заперечуючи того факту, що дійсно ОСОБА_11 має статус обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, однак жодного разу не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки, відносно підзахисного не має обвинувального вироку, тому не зрозуміло, чому сторона обвинувачення вважає, що він не став на шлях виправлення; щодо ризиків, зокрема ризику переховування, зауважив, що відповідно висновків Європейського суду якщо особа мала можливість переховуватися, але не скористалися цим, то такий ризик відсутній, крім того, ОСОБА_11 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання у м. Одесі, на утриманні малолітню дитину, до затримання неофіційно працював та на теперішній час має можливість офіційно працевлаштуватися, про що суду раніше були надані відповідні копії документів, крім цього, у слідчому ізоляторі відсутні заходи цивільного захисту, у зв`язку з чим за відсутності ризиків просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити відносно підзахисного запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його фактичного проживання;

- захисника ОСОБА_7 , яка в захист інтересів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначаючи, що клопотання жодного разу не змінювалося за змістом, є ідентичним попереднім, та вивченням матеріалів встановлено, що підзахисні були затримані на місці події, тому посилання прокурора, що вони втекли з місця скоєння злочину є не зрозумілим, також прокурор в своєму клопотанні вказує на ризик переховування, якого взагалі не існує, ОСОБА_12 в іншому кримінальному провадженні ретельно виконував свої процесуальні обов`язки, з`являвся у судові засідання, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 є особами раніше не судимими, відносно них не має обвинувального вироку, звертаючи увагу суду, що підзахисні є громадянами України, мають родини, місце проживання, вже допитаний потерпілий, тому ризику впливу не існує, вважаючи, що на сьогоднішній день взагалі не має того ступеню ризиків, які б виправдовували тримання ОСОБА_12 та ОСОБА_10 під вартою, так як прокурором ризики не доведені, крім того відносно ОСОБА_12 частково виконана ухвала суду щодо медичного обстеження, йому не надається медична допомога, у зв`язку з чим просила змінити відносно підзахисних запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, водночас вказуючи, що не обрання альтернативного запобіжного заходу є правом суду, а не обов`язком, у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила вирішити питання щодо визначення альтернативного запобіжного заходу вигляді застави;

- обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які повністю приєдналися до думки своїх захисників, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, запевняючи, що будуть з`являтися до суду, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи, що судовий розгляд по суті ще триває, продовжується дослідження доказів, відтворення та огляд відео та аудіо записів, що потребує певного часу, крім цього судом прийняті до уваги достатні аргументи сторони захисту, що у обвинувачених наявні стійкі соціальні зв`язки, місце проживання, однак на думку суду це не є домінуючою вагомою підставою для зміни відносно обвинувачених запобіжного заходу, з урахуванням характеру та специфіки пред`явленого обвинувачення, відповідно якому дії обвинувачених відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину; приймаючи до уваги особи обвинувачених, які за змістом обвинувального акту достовірно знаючи, що на території України оголошений воєнний стан, свідомо вчинили умисне кримінальне правопорушення за попередньою змовою з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), що також вбачається з показів потерпілого, допитаного у судовому засіданні, не працевлаштовані, не мають легальних джерел доходів, відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_11 на розгляді суду перебувають інші обвинувальні акти, що судом приймається в якості характеризуючих даних, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачені, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованого їм злочину, можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; не виключається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, виходячи з наведеного, суд дійшов до переконання, що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченим діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України декілька зменшилися, але не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, крім того, будь-яких виключних обставин, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України та давали підстави для зміни щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу на теперішній час не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, при прийнятті рішення щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України, за змістом якої суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у скоєнні злочину з погрозою застосування насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 25.09.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 25.09.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 25.09.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 25.09.2023р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 25.09.2023 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1