Справа № 932/8096/23
Провадження № 1-кс/932/3265/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курганчі, Узбекистан, за національністю корейця, є особою без громадянства, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 до канцелярії суду слідчим подано вищевказане клопотання, яке протоколом автоматичного визначення слідчого судді передано у моє провадження.

Узагальнені доводи клопотання.

У провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування № 0001096 від 04.09.2023, за підозрою гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження).

Згідно фабули та опису цього діяння, гр. ОСОБА_4 , 04.09.2023 приблизно о 00 год. 17 хв. перебував біля під`їзду будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом із раніше незнайомим йому потерпілим ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_8 , з мотивів особистих неприязних стосунків.

Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи нанести тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел спрямований на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, ОСОБА_4 , підійшовши до потерпілого ОСОБА_8 спереду та перебуваючи в безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 тримаючи у руках піж, наніс множинні удари вказаним ножем в область черевної порожнини, тобто в область життєво важливих органів потерпілого ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями, спрямованими на умисне нанесення тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, Нім ОСОБА_9 , спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних поранень передньої черевної стінки, та одного проникаючого поранення в черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підозра підтверджується зібраними матеріали досудового розслідування.

В ході досудового встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому сторона обвинувачення прохає застосувати до гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення права застави.

Позиції сторін кримінального провадження.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні підтримали клопотання, надали пояснення щодо обґрунтованості підозри та ризиків.

Підозрюваний визнав підозру частково та пояснив, що умислу нанести тілесні ушкодження будь-кому, у нього не було, оскільки між ним та невідомими йому особами виник конфлікт. Останні намагались бити його, нанесли тілесні ушкодження, розпилили неодноразово йому в обличчя газовий балончик, тому він змушений був захищатись. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, тому просить застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілодобового або нічного.

Норми права, які застосовані слідчим суддею.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Отже, слідчим суддею повинно бути перевірено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, які вказує слідчий у клопотанні.

Мотиви, з яких виходить слідчий суддя.

Встановлено, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 04.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетним до скоєння злочину є гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 04.09.2023 приблизно о 00 год. 17 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , наніс умисне тілесне ушкодження раніше не знайомій особі гр. ОСОБА_8 , а саме множинні колото-різані поранення передньої черевної стінки, та одного проникаючого поранення в черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження.

04.09.2023 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

04.09.2023 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме протоколом огляду місця події, довідкою КНП «КЛШМД» ДМР, протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та іншими доказами у сукупності.

Позиція ОСОБА_4 щодо самозахисту, спростовується показаннями потерпілого та свідків, які вказують, що ОСОБА_4 без пояснення причин та одразу почав розмахувати ножем, спричинивши множинні порізи та колото-різані рани потерпілому ОСОБА_8 .

Наведені обставини у сукупності, та здобуті органом досудового розслідування докази вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може бути причетним до скоєння злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, тому приходжу до висновку про визнання підозри обґрунтованою.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід відмітити, що підозрюваний є особою без громадянства, тому розуміючи тяжкість покарання за вчинений злочин та вагомість зібраних доказів, може покинути території України з метою повернення в країну його походження. Крім того, ОСОБА_4 хоча й проживає тривалий час в Україні, проте не має стійкого зв`язку із місцем його проживання, оскільки не має громадянства, не має документа, що посвідчує особу, а відтак не зареєстрований, не перебуває на обліках, тому із легкістю може як ухилитись від явки до слідчого, так і переховуватись від слідства і суду. Тому ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК знайшов своє підтвердження.

Що стосується ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то всі учасники події, потерпілий, підозрюваний та свідки проживають в одному будинку, тому існує ризик впливу підозрюваним на потерпілого, свідків з метою зміни ними своїх показань. Тому цей ризик є доведеним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведений, оскільки підозрюваний схильний до вчинення злочинів, не працює, не одружений, тому може вчинити новий злочин.

Висновки за результатами розгляду клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Проаналізувавши матеріали клопотання, оцінивши у сукупності доводи та аргументи сторін, приходжу до висновку про застосування до гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором доведено, що інші запобіжні заходи є недостатніми та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний характеризується посередньо, проте у нього взагалі відсутнє громадянство будь-якої країни, він не працює, офіційно не одружений, вчинив тяжкий злочин, та завдав небезпечне тілесне ушкодження особі. Відсутність громадянства та міцних соціальних зв`язків вказує на те, що ОСОБА_4 не має постійного зв`язку з місцем його проживання, немає паспорту та документів, що посвідчують особу, не має постійного місця реєстрації, тому може як переховуватись від слідства і суду, так і безперешкодно покинути Україну, оскільки може оформити посвідчення особи без громадянства та безперешкодно виїхати за кордон.

Зважаючи також на те, що ОСОБА_4 застосував насильство до потерпілого, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, вважаю можливим не застосовувати заставу у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення є підставним, тому підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначати.

Строк дії ухвали встановити до 02.11.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ