УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 Справа №607/11822/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

провівши у приміщенні суду в м. Тернополі судове засідання у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 28 листопада 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами, за №0000109 від 28 листопада 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу останньому на даний час не зменшились. Відтак ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та можливу міру покарання, а також зможе незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста в даному кримінальному провадженні, чинити на них тиск, шляхом погроз схиляти до дачі неправдивих показів або відмови давати покази, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, через його безвідповідальне ставлення до проходження військової служби у ЗСУ, адже він не виконує покладені на нього службові обов`язки з 30.06.2022 року, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи думку обвинуваченого та захисника, які не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до шістдесяти днів з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 червня 2023 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, строком до 15 серпня 2023 року.

При вирішенні клопотання щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше затосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

Суд вважає, що раніше застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке за ступенем тяжкості є тяжким злочином, а також продовжують існувати ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , зокрема останній з огляду на санкцію статті обвинувачення, яка передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років, зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для переховування від суду, оскільки суворість передбаченого санкцією статті покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування; а також зможе незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом погроз схиляти їх до дачі неправдивих показів або відмовитися давати покази, що стверджується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий бойовий досвід, щоб впливати на свідків у кримінальному провадженні, які є військовослужбовцями; також перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного злочину, а також те, що вчинив дане кримінальне правопорушення під час дії іспитового строку визначеного вироком Мукачівського районного суду Закарпатської області від 13.10.2021 року. Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на шістдесят діб.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст. ст. 291, 314, 331, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 терміном на шістдесят діб, тобто до 12 жовтня 2023 року.

Судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 28 листопада 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, відкласти на 13.00 год. 21 серпня 2023 року, повторивши виклик учасників судового провадження та надавши вимогу на відконвоювання обвинуваченого в зал судових засідань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення лише у частині продовження строку дії запобіжного заходу.

Головуючий суддяОСОБА_1