ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/298/23 Справа № 695/429/23 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представника

власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2023 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному 01.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2023 задоволено клопотання старшого слідчого відділення СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_9 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_10 , та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 31.01.2023, а саме: бензопилу «STIHL MS 270» та бензопилу «FORESTA»; сокиру; вантажний автомобіль САЗ 3507 р.н.з. НОМЕР_1 , у кузові якого містяться колоди спиляних дерев, який необхідно зберігати на території ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Центральна, 81 смт. Драбів Черкаська область.

Задовольняючи вказане клопотання слідчий суддя виходив з наявності достатніх підстав вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а також необхідністю проведення експертиз. Під час дізнання зазначені вище предмети визнано речовими доказами, одночасно доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її необґрунтованою, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину на 1/10 частку самоскиду видано ОСОБА_8 від 07.11.2022. На даний час у місцевому суді триває розгляд справи щодо визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину, зокрема, й свідоцтва від 09.11.2022 №1238 на вантажний автомобіль САЗ 3507 р.н.з. НОМЕР_1 . В ході судового розгляду цивільної справи скаржниці стало відомо про накладення арешту слідчим суддею на зазначений автомобіль та вилучення його на штраф майданчик в рамках кримінального провадження. Вказує, що арешт, накладений слідчим суддею, на автомобіль без можливості користування та тривале перебування автомобіля на штраф майданчику порушує співмірність між правами співвласника та завданнями кримінального провадження; порушує права спадкоємців та співвласників; скаржниця, як спадкоємець частки автомобіля, не була запрошена в судове засідання та не могла надати пояснення стосовно клопотання; ніхто з працівників ФГ «Правда 2» за нарядами господарства канадських кленів не вирубував та на даний час нікому з працівників господарства не вручено офіційну підозру за ст. 246 КК України. Крім того, зазначає, що старшим слідчим не дотримано вимог кримінально-процесуального закону, оскільки у клопотанні не зазначено конкретної мети арешту, не зрозуміло чи являється автомобіль речовим доказом або є таким, що підлягає конфіскації чи спеціальній конфіскації, чи за рахунок нього пропонується забезпечити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Також скаржниця вказує, що про накладення арешту на транспортний засіб їй стало відомо вже після звернення адвоката з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у зв`язку з чим просить поновити строк на подання апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку представника скаржниці, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Порядок і строки апеляційного оскарження визначено ст. 395 КПК України, відповідно до частини 3 якої якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З доданої ксерокопії клопотання про ознайомлення з матеріалами справи вбачається, що представник ФГ «Правда 2» - адвокат ОСОБА_7 ознайомився з матеріалами справи та отримав копію ухвали слідчого судді 05.06.2023, апеляційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку 09.06.2023, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається із матеріалів судового провадження до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання старшого слідчого відділення СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_9 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні 0000149 від 01.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 31.01.2023 до чергової частини ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що 31.01.2023 близько 09 год. 30 хв. поза межами населеного пункту в адміністративних межах Білоусівського старостинського округу Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області у полезахисній смузі виявив спил дерев.

31.01.2023 виїздом СОГ на місце пригоди було встановлено, що поза межами населеного пункту в адміністративних межах Білоусівського старостинського округу Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області, у полезахисній смузі між полями № 9, орендованим СТОВ «Придніпровський край» та № 10 орендоване ФГ «Правда 2», невстановлена особа здійснила незаконну виробку 38 дерев клена Американського (чорноклен). Під час проведення огляду місця події було виявлено і вилучено біля полезахисної смуги: вантажний автомобіль САЗ 3507 р.н.з. НОМЕР_1 , у кузові якого містилися колоди дерев, сокиру, бензопилки «STIHL MS 270» та «FORESTA». На безпосередньому місці події із пеньків спиляних дерев клена Американського відібрано 10 експериментальних зрізів.

01.02.2023 відомості за даним фактом внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та постановою слідчого від 01.02.2023 вищевказане майно визнане речовими доказами та долучено до матеріалів провадження.

В ході досудового слідства робітники ФГ «Правда 2» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 відмовилися надавати пояснення згідно ст. 63 Конституції України.

Допитаний свідок ОСОБА_11 (заявник) показав, що 31 січня 2023 року близько 09 год. 30 хв. він побачив, що робітники ФГ «Правда 2» в адміністративних межах Білоусівського старостинського округу Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області у полезахисній смузі здійснюють спил дерев, використовуючи бензопили та колоди грузять до кузова вантажного автомобіля САЗ 3507 р.н.з. НОМЕР_1 , який належав нині покійному його брату ОСОБА_16 (використовує у господарській діяльності ФГ «Правда2»).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вантажний автомобіль САЗ 3507, р.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_16 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зважаючи на те, що є достатньо підстав вважати, що вантажний автомобіль САЗ 3507 р.н.з. НОМЕР_1 , причеп якого заповнений колодами дерев, сокира, дві бензопили «STIHL MS 270» та «FORESTA», які були вилучені біля полезахисної смуги району між полями № 9, орендованим СТОВ «Придніпровський край» та № 10 орендоване ФГ «Правда 2 в адміністративних межах Білоусівського старостинського округу Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області, є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, та зберігають на собі сліди вчинення злочину і являються речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000149, та подальше їх використання приведе до знищення слідів вчинення злочину або переховування знаряддя злочину, що суттєво вплине на хід досудового розслідування, а також є необхідність у проведенні трасологічної експертизи по слідах вчинення злочину, старший слідчий слідчого відділення СВ Золотоніського РВП звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт зазначеного майна.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно із ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Так, відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000149 від 01.02.2023 про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, та прийшов до правильного висновку зазначивши при цьому, що: вилучене майно зберегло на собі сліди правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а також необхідністю проведення експертиз органом досудового; відомості про них зафіксовано у відповідних процесуальних протоколах; зазначене у клопотанні майно, під час дізнання визнано речовими доказами; доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Отже слідчим суддею під час розгляду клопотання з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Вказане спростовує доводи апеляційної скарги, що у клопотанні не зазначено конкретної мети арешту і незрозуміло чи являється автомобіль речовим доказом, оскільки це спростовується змістом самого клопотання та обґрунтуваннями, викладеними в ухвалі слідчого судді, що речові докази можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення, та й постановою старшого слідчого відділення СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , якою, крім іншого, й автомобіль визнано речовим доказом (а.с.14).

Розгляд же клопотання про накладення арешту проведено без участі власника майна у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно до якої клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2023 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному 01.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач :

Судді :