Справа № 645/995/23
Провадження № 1-кс/645/580/23
У Х В А Л А

іменем України

23 травня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3

захисника підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 04 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шатівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий: за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим, у тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, і знову скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах Так, 03.03.2023, в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, приблизно о 22:00 год., більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 перебуваючи на парковці в місті Харкові за адресою проспект Героїв Харкова 256Б, помітив ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в правій руці тримав мобільний телефон ТМ «Samsung» модель «Galaxy A04s 4/64GB Black». Після чого, у ОСОБА_6 , винник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном ТМ «Samsung» модель «Galaxy A04s 4/64GB Black», що належить потерпілому ОСОБА_10 . Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності та бажаючи їх настання, самостійно підійшов зі спини до ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , який тримав мобільний телефон у правій руці. Потім, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння мобільним телефоном ТМ «Samsung» модель «Galaxy A04s 4/64GB Black», наніс один удар долонею правої руки в область лівої щоки потерпілого ОСОБА_10 та вихопив з руки потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон ТМ «Samsung» модель «Galaxy A04s 4/64GB Black». Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/5784-ТВ від 03.04.2023 матеріальну шкоду у розмірі 4934 гривень 70 копійок Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано підозрюєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану. За наслідками проведеного досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчим СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 22.05.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану. Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами На теперішній час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Шатівка, Лозівського району, Харківської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий: за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він уродженець села Шатівка, Лозівського району, Харківської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий: за адресою: АДРЕСА_2 . Підстави застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовуються настанням ризиків, передбачених п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України: Беручи до уваги, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може переховуватись від органу досудового розслідування, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити займатись злочинною діяльністю, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, все це свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя встановив, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 04 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

За наслідками проведеного досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчим СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області 22.05.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушенняпідтверджується наступними доказами:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_13 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_13 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_13 ;

- документами, а саме: відповідь з ломбарду «Інтер-Ріелті» і Компанія», де прописано, що саме ОСОБА_6 , здавав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_10 ;

- допитом підозрюваного ОСОБА_6 в ході якого останній зізнався у скоєному;

- висновком судової товарознавчої експертизи, за наслідком проведення якої встановлено розмір фактичної шкоди, завданої потерпілому протиправними діями ОСОБА_6 ;

На теперішній час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Шатівка, Лозівського району, Харківської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий: за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він уродженець села Шатівка, Лозівського району, Харківської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий: за адресою: АДРЕСА_2 . Підстави застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовуються настанням ризиків, передбачених п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_6 , може залишити та змінити своє фактичне місце проживання.

-- незаконно впливати на свідків, потерпілого, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства вручено копії відповідних процесуальних документів, серед яких є процесуальні документи з даними свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження. Так, ОСОБА_6 може вчиняти психологічний тиск на свідків та потерпілого, які є колом їх знайомих та родичів.

-- перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, а саме не з`являтися за викликом слідчого, тим самим умисно затягувати строки досудового розслідування;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вінне працює, джерел доходів не має, стійких соціальних зв`язків не має, а отже, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, у подальшому може продовжити вчиняти нові злочини. Крім того, ОСОБА_6 неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені, а саме:

-09.11.2005 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 06.06.2006 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області засуджений за 1 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці, звільнений 23.08.2007 умовно-достроково, невідбутий термін покарання 1 рік 7 місяців;

- 07.03.2008 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.1 ст. 70,71. КК України, до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, звільнений 23.05.2012 по відбуттю покарання;

- 19.12.2012 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області засуджений за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці, звільнений 12.03.2014 по відбуттю покарання;

- 11.11.2014 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області засуджений за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185,ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, звільнений 23.10.2017 умовно-достроково, невідбутий термін покарання 9 місяців 11днів року;

-06.02.2019 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 10.06.2022 умовно-достроково, невідбутий термін покарання 8 місяців 4 дні року.

На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Матеріали, додані до клопотання, у своїй сукупності дають підстави вважати про вагомість наявних доказів щодо вчинення підозрюваною кримінального правопорушення (п. 1 ст. 178 КПК України).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Так, поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Більш того, у п. 48 рішення "Чеботарі проти Молдови" N 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує: особу обвинуваченого,; наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, останній може:

Таким чином, суд, враховуючи аргументи прокурора та заперечення обвинуваченого і захисника, дійшов висновку, що необхідно обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під варту строком на 60 днів, який співвідношенні з тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час є пропорційним, оскільки не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому - наявні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з призначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, і саме такий розмір застави також зможе забезпечити виконання обвинуваченим вимог процесуального закону щодо процесуальної поведінки.

Так, застава - це один з запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів в грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, що встановлений КМУ, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ст.ст.176п.3ч.1,182ч.1,2 КПК України. Застава може бути внесена: підозрюваним; обвинуваченим; іншою особою (фізичною або юридичною особою заставодавцем). Можливість застосування застави щодо особи, відносно якої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч.3 чи ч.4 статті 183 КПК України.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Розмір застави визначається в ухвалі слідчого судді, суду про обрання стосовно особи запобіжного заходу у вигляді застави (пункт 4 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (далі - Порядок).

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадках, передбачених ч.ч.3 чи 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття у судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

В разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України .

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень лише за його згодою. Звернення застави в дохід держави здійснюється на підставі платіжного доручення територіального управління Державної судової адміністрації (надалі ДСА) або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, наданого до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу.

Застава має бути повернена заставодавцю, якщо: 1) відсутні підстави для застосування негативних наслідків для звернення застави в дохід держави (частина восьма статті 182 КПК України); 2) ухвала про застосування запобіжного заходу припинила свою дію у зв`язку із закінченням строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу (стаття 203 КПК України) або у зв`язку з набранням чинності іншим судовим рішенням ухвалою про заміну запобіжного заходу; 3) заставодавець, тобто особа, яка внесла заставу не дає своєї згоди на можливе її звернення судом у майбутньому на виконання вироку в частині майнових стягнень (частина одинадцята статті 182 КПК України).

З заявою про повернення застави звертаються ті особи, які її внесли згідно з частиною другою статті 182 КПК України. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець надає заяву до територіального управління Державної судової адміністрації України (ДСА) або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу (п.8 Порядку).

В разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись ст.ст., 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносноОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шатівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого: за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід в виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 21 липня 2023 року включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_6 у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб - що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, дана сума є достатньою для внесення її як застави.

Застава вноситься підозрюваним/обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави Документ, що підтверджує внесення застави, надається до суду, а також адміністрації Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченої обрано запобіжний захід у виді застави

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних керівників у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 26 травня 2023 року

Слідчий суддя