Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1438/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

15 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000536 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2023 року, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2023 року, яким ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання на підставі ст.70 КК України у виді шести років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного вказаним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 02.07.2020 року у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 встановлено рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 04.04.2021 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили, але не довше ніж до 06.05.2023 включно.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26.04.2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24.06.2023 року включно.

Апеляційний розгляд призначено на 15.06.2023 року.

13.06.2023 року від прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що розгляд даного кримінального провадження в апеляційній інстанції не може бути завершений до спливу строків тримання під вартою, проте, залишаються ризики того, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 матиме можливість переховуватися від суду з метою уникнення покарання за інкриміновані йому злочини, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доводи прокурора в підтримання зазначеного клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення зазначеного клопотання, перевіривши доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 раніше судимий, в тому числі за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, та знову обвинувачується у вчиненні тяжкового кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працює та постійного джерела доходів не має.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 у разі зміни щодо нього запобіжного заходу на більш м`який може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за інкриміновані йому злочини, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомо їхнє місце проживання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи що він раніше судимий та офіційного джерела доходів не має, тобто наявні ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Сторона захисту вказані ризики не спростувала.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, для розгляду апеляційних скарг сторін на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2023 року апеляційному суду потрібен певний час.

Посилання захисника на те, що оскаржуваним вироком дії обвинуваченого перекваліфіковано на менш тяжкий злочин і така кваліфікація стороною обвинувачення не оспорюється, на думку апеляційного суду не є безумовною підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з урахуванням особи ОСОБА_8 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 серпня 2023 року без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 331, 405 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 серпня 2023 року (включно) без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 13 серпня 2023 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: