ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 137/1150/21

провадження № 51-574 км 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Вінницького апеляційного суду

від 28 листопада 2022 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Літинського районного суду Вінницької області від 3 жовтня 2022 року визнано винним ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК та призначено йому покарання у виді

1 року обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.

Згідно вироку суду першої інстанції встановлено, що 16 травня 2021 року близько 14:00 ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «O-02-11-01» в напрямку смт. Літин Вінницького району Вінницької області, не переконавшись

в безпечності свого маневру, порушивши п. п. 10.1,11.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «Lanos», реєстраційний номер

НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по належній йому смузі руху в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «Lanos» ОСОБА_8 , згідно до висновку судово-медичної експертизи № 862 від 15 вересня 2021 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: різаних ран обличчя; закритої травми грудної клітини - перелому рукоятки тіла грудини в середній третині без зміщення; відкритого уламкового перелому правого надколінка зі зміщенням та медіального надвиростка правої стегнової кістки; закритого уламкового перелому лівого надколінка зі зміщенням, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вироком Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2022 року вирок місцевого суду, в частині призначення покарання скасовано.

Постановлено новий вирок, яким призначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням - з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.

В решті вирок залишено без змін.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу засудженого, просить вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 скасувати, та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Зазначає, що апеляційний суд при винесенні вироку порушив загальні принципи кримінального законодавства, а саме призначив найсуворіше покарання передбачене ч. 1 ст. 286 КК - обмеження волі, обґрунтовуючи зазначене лише тим, що засуджений на момент апеляційного розгляду, не в повній мірі відшкодував потерпілому моральну шкоду.

Позиції інших учасників судового провадження

Перед судовим засіданням від представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 надійшла заява у якій він заперечує проти задоволення касаційної скарги, а також просить проводити розгляд без його участі та участі потерпілого. У судовому засіданні суду касаційної інстанції захисник та засуджений підтримали доводи наведені у касаційній скарзі, а прокурор, у свою чергу, заперечив проти касаційної скарги.

Мотиви Суду

Згідно з вимогами ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, кваліфікація вчиненого за ч. 1 ст. 286 КК у касаційній скарзі засудженого не оспорюються, а тому в касаційному порядку не перевіряються.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованого призначення засудженому найтяжчого покарання передбаченого санкцією статті ч. 1 ст. 286 КК, колегія суддів вважає безпідставними.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд, призначаючи покарання ОСОБА_6 , врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, обставини та наслідки його вчинення, дані про особу засудженого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, є добровольцем територіальної оборони, наявність пом`якшуючих обставин, а саме щире каяття та часткове відшкодування завданих збитків та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також під час апеляційного розгляду суд встановив, що здоров`я потерпілого після ДТП повністю не відновилося та йому потрібно провести оперативне лікування, шкода завдана кримінальним правопорушенням ОСОБА_8 не відшкодована у повному обсязі. Водночас, касаційний суд бере до уваги, що захисник долучив до касаційної скарги розписку потерпілого про відшкодування йому в повному обсязі завданої злочином шкоди та відсутність претензій до засудженого.

Враховуючи наведені обставини, на думку колегії суддів, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до засудженого положень

статей 75, 76 КК та звільнення ОСОБА_6 від реального відбування покарання. Крім того, суд апеляційної інстанції, вказавши переконливі аргументи та підстави для ухвалення такого рішення, призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

З наведеним висновком суду погоджується і Верховний Суд.

З огляду на викладене, переконливих доводів, які ставлять під сумнів законність рішення суду апеляційної інстанції, умотивованість його висновків щодо правильності призначення покарання та справедливості обраного йому заходу примусу, захисник у касаційній скарзі не навів. Таким чином, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, яка була б безумовною підставою для скасування судового рішення, про що йдеться у касаційній скарзі, Верховний Суд не встановив.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Вирок Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, акасаційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2