Провадження № 1-кс/761/7986/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого Служби безпеки України ОСОБА_5 , поданого у кримінальному провадженні № 0000211 від 12 травня 2022 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України

У С Т А Н О В И В:

Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211 від 12 травня 2022 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

24 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У повідомленні про підозру зазначено, що громадянин України ОСОБА_6 , не погоджуючись з політикою чинної влади в Україні, та підтримуючи входження тимчасово окупованих територій України до складу рф, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.07.2022, з метою увійти в коло довіри представників окупаційної адміністрації для подальшого незаконного працевлаштування в лавах так званих правоохоронних органів рф, перебуваючи у м. Херсон (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) прийняв рішення сприяти окупаційній адміністрації та виконувати їх злочинні накази.

З цією метою, ОСОБА_6 , у період часу з початку березня 2022 року по 16.07.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), будучи обізнаним про факт ведення рф агресивної війни проти України, невизнання вказаною державою поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, у тому числі Херсонської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатом їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи у м. Херсоні (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) погодився на пропозицію невстановлених осіб, які входили до складу так званої «Херсонської військово-цивільної адміністрації рф», зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі так званому «главное управление министерства внутрених дел херсонской области».

В подальшому, 19.07.2022 ОСОБА_6 перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, зокрема, на території Херсонської міської територіальної громади, добровільно займав посади «временно исполняющего следователя следственного отдела Днепровского городского отдела полиции главного управления министерства внутренних дел херсонской области» та «следователя следственного отдела Днепровского городского отдела полиции главного управления министерства внутренних дел херсонской области».

За таких обставин, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, у період з 19.07.2022 по 23.01.2023, добровільно займав посади «временно исполняющего следователя следственного отдела Днепровского городского отдела полиции главного управления министерства внутренних дел херсонской области» та «следователя следственного отдела Днепровского городского отдела полиции главного управления министерства внутренних дел херсонской области», створеному окупаційною адміністрацією рф на тимчасово окупованій території Херсонської області, та перебуваючи на вказаній посаді, виконував рішення окупаційної адміністрації, спрямовані на встановлення та утвердження тимчасової окупації державою - агресором частини території України, а саме в Херсонській області.

24.02.2023 ОСОБА_6 , в порядку ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у добровільному зайнятті посади в незаконному правоохоронному органі «Головне управління Міністерства внутрішніх справ Херсонської області/главное управление министерства внутрених дел херсонской области», створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (публікація від 04.02.2023 в газеті «Урядовий кур`єр», номер видання № 39 (7437), а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора).

Відповідно до інформування Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 20.03.2023 ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме у м. Скадовськ.

Постановою слідчого від 22.03.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук, оскільки підозрюваний перебуває на території Херсонської області, яка відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 віднесена до переліку територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Здійснення розшуку підозрюваної доручено співробітникам Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання.

З`ясувавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують ймовірну причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення і такі є переконливими для слідчого судді.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

За змістом ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-7 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким злочином.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , який переховується від органів досудового розслідування та суду, що підтверджено постановою слідчого про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , яка спрямована для виконання до компетентного органу, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відтак, суд вважає, що на даний час з урахуванням обставин, які інкримінуються ОСОБА_6 , відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зазначення строку дії ухвали та без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1