Провадження № 1-кс/947/9382/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000054 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке було виявлено та вилучено 21.07.2023 року в ході проведення обшуків:

1.)у службовому кабінеті №2 «Фінансова частина», яке розташоване у військовому містечку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Дачне, вул. Польова 51, а саме на:

-applewatchs/ НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, imei НОМЕР_3 з сім НОМЕР_4 , пароль НОМЕР_5 ;

-Macbook Pro s/n FVFJ337ZQ05D, пароль 5505;

-Macmini model A2348, serial H2WJ238ZQ6NV із проводом;

-Ipad MNXE3LL/A, s/nX2GJQ9RWQC з клавіатурою, пароль НОМЕР_6 ;

-ноутбук «НР», сірого кольору, model 2D239EAіз зарядним пристроєм;

2.)у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 7, imei1 НОМЕР_7 , imei2 НОМЕР_8 , пароль 2580;

-мобільний телефон Iphone XS чи Х, чорного кольору, imei НОМЕР_9 ;

-мобільний телефон Iphone XS МАХ білого кольору, не вмикається;

-мобільний телефон Iphonе 13 Pro MAX, золотого кольору, імей НОМЕР_10 , імей2 НОМЕР_11 , з сім НОМЕР_12 , пароль НОМЕР_13 .

-ваучер без сімкарти ;

-ваучер без сімкарти НОМЕР_14 ;

-флешку Apacer чорного кольору;

-флешку Apacer білого кольору;

-Іpad s/n C3XWM2DCV7, ПАРОЛЬ 0000;

-ноутбук марки Chuwi, чорного кольору s/nJCorBXIW1H211102313;

-Sphone 14 Promax пароль 258000, імей1 НОМЕР_15 , імей2 НОМЕР_16 , з сім НОМЕР_17 ;

-Applewatchs/nHGQKWPLXTT;

-BMW 2013 року випуску, коричневого кольору, д/н НОМЕР_18 , НОМЕР_19 із ключем до автомобіля, який скеровано на штраф майданчик для зберігання;

-другий ключ автомобіля BMW 2013 року випуску, коричневого кольору, д/н НОМЕР_18 , vin НОМЕР_20 із технічним паспортом № НОМЕР_21 .

3.)в автомобілі сірого кольору, марки AUDIQ7, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_22 , номер кузова НОМЕР_23 , а саме на:

-флешку SandiskSDIX90N-0646;

-флешку Kingston 64 gb, синь-чорного кольору;

-флешку Sandisk 480 gb, model SDSSDE30-480C;

-флешку Sandisk480 gb, model SDSSDE30-480C;

-флешку Apacer №85;

-банківську картку Укрсиббанк НОМЕР_24 ;

-технічний паспорт № НОМЕР_25 на автомобіль Ауді д/н НОМЕР_22 ;

-другі ключі на автомобіль Ауді д/н НОМЕР_22 ;

-планшет Ipads/nLVWX47WV9N;

-гранату типу РГО, а саме запал УДЗ «УДЗ с-2-89» та корпус гранати із маркуванням «РГО 80-26-89».

-автомобіль сірого кольору, марки AUDIQ7, 2010 року випуску, державний номер НОМЕР_22 , номер кузова НОМЕР_23 із ключами, який поміщено на штраф майданчик.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому вилучене майно його збереження як речового доказу, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Водночас, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим в клопотанні не було наведено кому належить на праві приватної власності тимчасово вилучене майно, зокрема вилучені транспортні засоби.

Водночас, слідчим не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено причетності такого майна до розслідуваного кримінального провадження № 0000054 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання, викликати у судове засідання власників тимчасово вилученого майна та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000054 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1