Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8801/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна - ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовується тим, що в Подільському ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000886 від 01.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

30 червня 2023 року співробітниками Подільського УП ГУ НП в м. Києві було вилучено автомобіль червоного кольору марки «Mitsubishi» модель Carisma, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 у ОСОБА_3 .

Під час вилучення автомобіля, співробітники поліції не надали власнику будь-яких копій документів щодо вилучення автомобіля.

В рамках зазначеного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва в справі №758/7608/23 накладено арешт на транспортний засіб червоного кольору марки «Mitsubishi» модель Carisma, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно договору купівлі-продажу належить ОСОБА_3 .

Вважає, що під час вирішення питання про накладення арешту було порушено норми кримінального процесуального законодавства та необгрунтовано надано оцінка, шо транспортний засіб може містити ознаки, передбачені ст. 98 КПК України.

Крім того, на думку заявника, орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту з порушенням строків, передбачених КПК України.

Просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07.07.2023 на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Carisma» із д.н.з. НОМЕР_3 , 2003 року випуску, червоного кольору з VIN - НОМЕР_1 , який придбаний громадянином ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу від 24.06.2023.

В судовому засіданні власник майна та його представник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, заслухавши власника майна та його представника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що провадженні Подільського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 70000886 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва в справі №758/7608/23 накладено арешт на транспортний засіб червоного кольору марки «Mitsubishi» модель Carisma, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Як встановлено в судовому засіданні транспортний засіб червоного кольору марки «Mitsubishi» модель Carisma, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час нормами п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено - документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб червоного кольору марки «Mitsubishi» модель Carisma, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 .

Крім того, розгляд клопотання слідчого про арешт майна здійснювався за відсутності власника майна та представника власника майна, у зв`язку із чим власник майна, не мав можливості подати слідчому судді на підтвердження своїх доводів жодних документів.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідча суддя вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 07.07.2023 на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Carisma» із д.н.з. НОМЕР_3 , 2003 року випуску, червоного кольору з VIN - НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 в частині заборони користування автомобілем, в іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532, КПК України слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 07.07.2023 на транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Carisma» із д.н.з. НОМЕР_3 , 2003 року випуску, червоного кольору з VIN - НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , в частині заборони користування автомобілем.

В іншій частині поданого клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04.08.2023.

Cлідчий суддя

Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1