Справа № 183/7525/23
№ 1-кс/183/2124/23

У Х В А Л А
в с т а н о в и л а:
Органом досудового розслідування встановлено, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області № 102 від 31.03.2022 ОСОБА_4 призначено на посаду головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Сєвєродонецького районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі ГУ ДСНС України у Луганській області).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Таким чином, ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу.
Водночас ОСОБА_4 складеної ним Присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, на порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17 Конституції України, зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за таких обставин.
24.02.2022 на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил ворога України - російської федерації (далі зс рф), шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авійційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Київській, Луганській, Донецькій, Харківській, Житомирській, Чернігівській, Сумській, Херсонській, Запорізькій, Миколаївській, інших областях і здійснили широкомасштабний збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної адміністрації, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого внаслідок широкомасштабного збройного нападу здійснили військову окупацію частин вказаних територій України, в тому числі території м. Лисичанська Луганської області, яка фактично захоплена та тимчасово окупована з березня 2022 року.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. 14.03.2022 Указом Президента України №133/2022 продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Так, приблизно з середини липня 2022 (більш точні дата та час час під час досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Лисичанська Луганської області, тобто території України, яка з 03.07.2022 тимчасово окупована зс країни-агресора рф, будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу головним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Сєвєродонецького районного управління ГУ ДСНС у Луганській області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно надав згоду представникам країни-агресора рф на свій безперешкодний вступ до незаконно створеного структурного підрозділу «міністерства надзвичайних ситуацій лнр» (далі - «мнс лнр») окупаційної адміністрації рф, а саме до так званої «лисичанської державної пожежної служби охорони мнс лнр» («лиичанський дпсо мнс лнр»), та розпочав свою «службу» у вказаному структурному підрозділі на посаді «головного інспектора», перейшовши таким чином на бік ворога, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, тобто таким чином вчинив державну зраду.
Тобто, ОСОБА_4 вчинив державну зраду шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
25.05.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лисичанськ Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адерсою: АДРЕСА_2 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
На теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 органу досудового розслідування не відомо через те, що він ухиляється від притягнення до кримінальної відповідальності та переховується від органів досудового розслідування.
У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрюваного оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено відповідному оперативному підрозділу.
Під час досудового розслідування встановлено, що згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за повним співпадінням у ОСОБА_4 у власності перебуває жилий будинок із господарськими будівлями та спорудами, загальною житловою площею 65,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 255 173,00 гривень.
В судове засідання слідчий не з`явився.
Інші учасники кримінального провадження, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до вимог ч2 ст. 172 КК України, не повідомлялися про розгляд клопотання слідчого.
Слідча суддя, дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає клопотання обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, яке, у разі визнання підозрюваного винуватим, є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.
Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Слідча суддя вважає, що слідчим наведено достатньо підстав для вжиття заходів забезпечення у кримінальному провадженні.
На виконання завдань, визначених у абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, з метою запобігання відчуження майна підозрюваного, слідчий приходить до переконання про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного.
З огляду на подану Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить:
-житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами загальною житловою площею 65,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 255 173,00 гривень,
а тому у суду є всі підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на жилий будинок із господарськими будівлями та спорудами, загальною житловою площею 65,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 255 173,00 гривень.
Виконання ухвали покласти на слідчого.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1