Провадження №: 1-кп/752/1195/23
У Х В А Л А

26 червня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000637 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 342, ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 28, ст. 348 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого АРМА - ОСОБА_9 ,

встановив:

Прокурором було подано клопотання про продовження ОСОБА_5 існуючої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи вимоги клопотання, посилався на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Так, прокурор вважав, що наявні ризики: передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що обвинувачений буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 має можливість та намагатиметься знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у вчиненні ОСОБА_5 незаконного впливу на свідків, експертів, інших учасників судового розгляду; передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе перешкоджати провадженню іншим шляхом; передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 може продовжити вчиняти злочини, у яких підозрюється та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважав, що обставини справи провадження та наявність ризиків, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкі та тяжкі злочини із застосуванням насильства та використання вогнепальної зброї, необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Приймаючи особливу суспільну небезпеку протиправних діянь обвинуваченого, будь-які інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню ризиків. Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у кримінальному правопорушенні із застосуванням насильства або погрозою його застосування, розмір застави не визначається. Посилаючись на практику ЄСПЛ, вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства; тяжкість покарання не самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту; суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Адвокатом ОСОБА_7 були подані письмові заперечення на клопотання прокурора про продовження строку під вартою ОСОБА_5 та клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у певний період часу з 22-00 до 06-00, за винятком випадків офіційного повідомлення про евакуацію відповідно до діючого законодавства, зобов`язавши негайно повідомляти суд, прокурора про місце свого перебування під час евакуації.

На думку захисту, відсутні обставини наявності обґрунтованої підозри; відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором зазначено лиш абстрактні твердження щодо нібито наявності ризиків, жодних доказів на підтвердження їх наявності не надано; більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку. Адвокат посилався на практику ЄСПЛ, вказуючи, що сама лише тяжкість не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою; арешт буде прийнятним у світлі положень Конвенції, тільки якщо «обов`язок, передбачений законом» не може бути виконано більш м`якими засобами; принцип пропорційності передбачає необхідність встановлення рівноваги між важливістю права на свободу в демократичному суспільстві, та інш.

Також зазначено про наявність в ОСОБА_5 контракту добровольця територіальної оборони, те, що ОСОБА_5 має дві вищі освіти, позитивну характеристику, одружений, має трьох дітей, матір літнього віку 1942 р.н..

Адвокат ОСОБА_10 підтримав заперечення та клопотання адвоката ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисників.

Прокурор заперечив щодо клопотання про зімну запобіжного заходу на домашній арешт.

Представник потерпілого АРМА підтримав клопотання прокурора, зазначивши, що один транспортний засіб так і не був відшуканий.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо заявлених клопотань, колегія судів приходить до наступного.

При вирішенні клопотань сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу на домашній арешт в певний період доби, колегія суддів враховує ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинів, характер та спосіб вчинення яких свідчить про підвищену суспільну небезпеку, а також матеріали, які характеризують його особу, зокрема, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (одружений, має дітей, мати пенсійного віку), відсутність судимостей, позитивні характеристики.

Колегія суддів вважає, що ризики визначені ст. 177 КПК України, про які зазначив прокурор, зокрема щодо можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, впливу на свідків, які ще не допитані, вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджання провадженню іншим чином з огляду на виділені матеріали відносно невстановлених осіб, які згідно обвинувачення виконували вказівки ОСОБА_5 є наявними, та триваючими, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити, а у клопотанні сторони захисту відмовити, так як колегія суддів на даний час не вбачає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

Таке рішення, на думку колегії суддів не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України встановлено обов`язок суду визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, яка дозволяє суду враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України не визначати розмір застави у кримінальних провадженнях щодо ряду злочинів.

В той же час, зважаючи на те, що з плином часу ризики, передбачені ст. 177 КПК України зменшуються та обставини дослідженого масиву доказів, в тому числі, що стосується зокрема обвинувачення за ст. 348 КК України, суд використовуючи своє право, прийшов до висновку про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в разі внесення якої вказаний запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. 335 КПК України, колегія суддів -

постановила:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.08.2023 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 900 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 2415600 (два мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень, яка може бути внесена як самими обвинуваченими так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за наступними реквізитами: отримувач - ТУДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA 1012089 призначення платежу - застава.

Обвинувачений ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до суду за викликом;

- не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками;

- здати на зберігання суду паспорт, який надає право виїзду за межи території України, та інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну,

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави уповноважена особа місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого, за якого внесена застава, з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави протягом 60 днів.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Стороні захисту у зміні запобіжного заходу обвинуваченому - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захисникам та направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 29.06.2023 год. 11 год. 30 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3