Провадження №1-кп/389/266/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2018 за №0001534, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Димитрове м.Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою,не працюючого, не одруженого, маюючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.

17.05.2018 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Олександрія Кіровоградської області, проходячи разом з раніше знайомими жителями м.Олександрія ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повз зупинку громадського транспорту під назвою «Гагаріна», що розташована навпроти будинку №98 по просп.Соборний в м.Олександрія, помітив раніше незнайомого йому місцевого жителя ОСОБА_8 , який стояв на тротуарній доріжці у даному місці в особистих справах. В цей час ОСОБА_4 у зв`язку з його агресивним настроєм розпочав розмову з ОСОБА_8 , яка переросла в словесну суперечку, під час якої ОСОБА_4 висловлював неодноразові необгрунтовані його невдоволення як особою ОСОБА_8 , так і присутністю останнього в даному місці.

В ході вказаної суперечки, яка, незважаючи на намагання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобігти подальшій сварці, переросла у конфліктну ситуацію на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин і як результат у обопільну штовханину та удари руками між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , останній усвідомивши, що потерпілий здатний як словесно, так і фізично захистити себе, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на позбавлення життя потерпілого, наявним у нього розкладним ножем, який він у цей день носив при собі під час переміщення по м.Олександрія, в місцях свого перебування.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, виниклий на ґрунті особистих неприязних відносин, як результат конфліктної ситуації з ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету умисного вбивства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх подальших дій та бажаючи настання наслідків у виді смерті потерпілого, ОСОБА_4 взяв у праву руку наявний у нього розкладний ніж, попередньо привівши його в стан, придатний для нанесення ушкоджень, шляхом розкладання та фіксування його леза. Вказаним ножем ОСОБА_4 почергово наніс потерпілому, в момент коли останній відволікався на дії ОСОБА_6 під час даного конфлікту, які не пов`язані зі злочинним умислом ОСОБА_4 , три цілеспрямованих проникаючих удари в область тулуба, зокрема, в область життєво важливих органів - в грудну клітку ОСОБА_8 , достеменно усвідомлюючи, що спричинені тілесні ушкодження, з урахуванням їх кількості та локалізації неминуче призведуть до смерті останнього. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , в результаті нанесення ним потерпілому ОСОБА_8 ударів ножем, останньому згідно з висновком судово-медичної експертизи №431 від 05.07.2018 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рани в ділянці 7-межребір`я зліва по середньо-ключичній лінії з проникненням в плевральну порожнину з утворенням гемо пневмотораксу; рани в ділянці реберної дуги справа в проекції 7-міжребір`я; рани в ділянці 8-міжребір`я справа по передньо-підпахвовій лінії, з проникненням в плевральну порожнину, діафрагму та черевну порожнину з пошкодженням печінки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя людини в момент їх спричинення.

В цей час потерпілий ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя, намагаючись захиститись від заподіяння йому небезпечних для життя тілесних ушкоджень, прикрив лівою рукою життєво важливі органи, а саме грудну клітину в області серця. Незважаючи на це, ОСОБА_4 , бажаючи довести злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 до кінця, продовжив спричиняти тілесні ушкодження ножем, а саме намагався нанести два удари ножем в область життєво важливої частини тулуба - грудну клітку, однак завдяки тому, що потерпілий прикрив грудну клітку рукою, ОСОБА_4 ударами ножем, відповідно до вищевказаної експертизи спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці 1-міжпальцевого проміжку лівої кисті та рани задньо-внутрішній поверхні лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_4 наніс з метою позбавити життя ОСОБА_8 п`ять ударів ножем.

У зв`язку з тим, що сторонні особи з числа мешканців м.Олександрія, що перебували неподалік, почали звертати увагу на вищевказані події та чинити дії, направлені на припинення кримінального правопорушення стосовно потерпілого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а ОСОБА_8 з тяжкими ножовими пораненнями завдяки оперативно викликаній вказаними громадянами кареті швидкої медичної допомоги, доставлений до Олександрійської центральної міської лікарні №1, де йому внаслідок своєчасно наданій медичній допомозі було врятовано життя.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 наніс ОСОБА_8 , з метою позбавлення його життя, п`ять ударів ножем в область тулуба, три з яких є небезпечні для життя людини, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину у вигляді умисного вбивства до кінця, однак завдяки допомозі сторонніх громадян та своєчасно наданій медичній допомозі, потерпілий не був позбавлений життя, у зв`язку з чим злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, визнав повністю та надав суду показання, відповідно до яких 17.05.2018 близько 10.30 год. він разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та малолітньою дитиною йшли по центру м.Олександрія. Йдучи, він звернув увагу на незнайомого йому раніше хлопця, який підняв сонцезахисні окуляри та дивно на нього дивився. Він на це не звернув уваги і вони пішли далі. Пройшовши по проспекту Свободи 300 метрів, вони зайшли в піцерію, де сиділи близько 30 хвилин, після чого вийшли та направилися до відділення ОСОБА_11 , яке знаходилося на тому ж проспекті. Проходячи повз зупинку, він побачив того ж чоловіка, який на нього раніше дивився. Будучи в двох кроках від нього, він вирішив спитати, чи знайомі вони, на що той у відповідь сказав грубі слова, які саме, не пам`ятає. В свою чергу він також відповів йому грубими словами, тоді цей чоловік встав з паркана, на якому сидів, та вдарив його. Він намагався його відштовхнути, але у нього нічого не вийшло і тоді цей чоловік вдарив його вже кулаком в обличчя біля скроні. Від цього він упав, потім піднявся, а чоловік знову наніс йому декілька ударів і він знову впав. Підіймаючись вдруге, у нього з прищіпу на ремені штанів випав невеликий розкладний ніж, який йому напередодні подарував ОСОБА_12 . Він був розгублений, тому що у нього вже були розбиті ніс та голова, кількість власної крові його налякала. Коли він вставав з підлоги, ніж лежав біля нього, тоді він його взяв і коли чоловік почав знову до нього наближатися, то почав відбиватися і наносити цьому чоловікові удари ножем. Пам`ятає декілька ударів, точно не може сказати, однак допускає, що саме він його дій настали ті удари та пошкодження, які вказані в обвинувальному акті. Ці удари були хаотичними, не були цілеспрямовані по життєво-важливих органах, він не оцінював наслідки своїх дій, просто відмахувався. Далі він зробив два кроки назад, підбігли люди. Весь цей час люди кричали цьому чоловіку, щоб він припинив бити його, натомість він цьому чоловіку жодного удару руками не наносив, разборонити їх ніхто не намагався. Потім його взяли під руки, він був весь в крові, хтось поливав його водою, приводив до тями, також викликав таксі. Сівши в автомобіль, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 повезли його до себе на квартиру, коли вони їхали він зателефонував своєму приятелю та попросив приїхати. Ніж, яким наносив удари, він поклав у карман та взяв із собою. Приїхавши на квартиру, з нього зняли одежу, перевдягли, після чого йому захотілося дізнатися, що це трапилося. Тоді він попросив ОСОБА_14 , щоб вони повернулися до того чоловіка. Вони сіли в автомобіль ОСОБА_14 та поїхали на місце. Зупинившись за 200 метрів від місця події, він побачив карету швидкої, поліцейських, він хотів туди підійти, але приятель його відмовив. Він залишився стояти, чекав на друга, якому телефонував, а ОСОБА_13 поїхав по своїх справах. В цей час йому зателефонували з невідомого номера, це був начальник патруля Олександрійського міського відділу, який спитав чи був він на місці пригоди, на що він відповів, що так, був. Тоді начальник патруля спитав, чи наносив він удари ножем, на що він відповів, що наносив. Після цього начальник патруля спитав його, де він знаходиться та запропонував приїхати до відділу, на що він відмовився, оскільки погано себе почував. Тоді його попросили залишатися на місці, вони самі під`їдуть. Він залишився та дочекався приїзду поліції.

В скоєному кається, зобов`язується більше такого не робити.

Пред`явлений до нього прокурором цивільний позов визнав повністю, цивільний позов, пред`явлений потерпілим, визнав частково.

Потерпілий в судові засідання не з`являвся, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі у зв`язки з тяжким станом здоров`я.

Допит потерпілого та свідків за згодою всіх учасників провадження виключено з порядку дослідження доказів у зв`язку з визнанням обвинуваченим своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.05.2018 та фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості по просп.Соборний, м.Олександрія Кіровоградської області, між проїжджою частиною дороги та дев`ятиповерховим будинком №98, де на плиті тротуару виявлено та вилучено змив речовини бурого кольору;

- протоколом огляду місця події від 17.05.2018 та фототаблицею до нього, згідно з яким оглянуто приміщення житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено розкладний ніж з червоним руків`ям, сині джинси та футболку в клітинку;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.05.2018, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 на фотознімку №3 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 17.05.2018 нанесла йому ножові поранення;

- висновком експерта №75 від 06.06.2018, згідно з яким при судово-медичному дослідженні зрізів нігтів з правої та лівої руки обвинуваченого ОСОБА_4 крові та епітеліальних клітин не виявлено;

- висновками експерта №415 від 31.05.2018 та №416 від 27.06.2018, відповідно до яких кров потерпілого ОСОБА_8 належить до групи 0a? за ізосерологічною системою АВ0 (до групи 0(I) за іншою транскрипцією). Кров обвинуваченого ОСОБА_4 належить до групи Вa за ізосерологічною системою АВ0. Крім того, організму обвинуваченого властивий антиген Н в якості супутнього. На марлевому тампоні-змиві з тротуарної плитки з місця події (об`єкт 1) знайдено слідчи крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті 1 виявлено тільки антиген Н, що передбачає групу 0a?. Таким чином, кров в даному об`єкті може походити від особи групи 0a? за ізосерологічною системою АВ0 і може належати потерпілому ОСОБА_8 , і не може належати підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновком експерта №83 від 27.06.2018, згідно з яким при судово-медичному дослідженні змивів з ручки та клинка складаного ножа крові не знайдено;

- висновком експерта №431 від 05.07.2018, відповідно до якого згідно з даними, викладеними у медичній документації, у потерпілого ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді рани (1) в ділянці 7-межребір`я зліва по середньо-ключичній лінії, яка подовжується в раньовий канал та проникає в плевральну порожнину з утворенням гемо пневмотораксу; рани (1) в ділянці реберної дуги справа в проекції 7-міжребір`я, рани (1) в ділянці 8-міжребір`я справа по передньо-підпахвовій лінії, яка подовжується в раньовий канал та проникає в плевральну порожнину, діафрагму та черевну порожнину та пошкодженням печінки; рани в ділянці 1-міжпальцьового проміжку лівої кисті (1) та задне-внутрішній поверхі лівого плеча (1). Дані тілесні ушкодження утворилися від травматичного контакту з об`єктом (об`єктами), що мав колюче-ріжучі властивості, про що свідчать рівні краї ран, перевага довжини раньового каналу над довжиною рани, могли утворитися в строк, вказаний в ухвалі суду та відносяться: рани в ділянці лівої кисті та лівого плеча до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених каназом МОЗ України від 17.01.1995 №6; рани в ділянці грудної клітини до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених каназом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від 5-ти травматичних впливів. Враховуючи механізм тілесних ушкоджень, виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на площину;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.07.2018, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 в присутності понятих показав та розказав як і за яких обставин стосовно нього було вчинено злочин;

- висновком експерта №475 від 10.07.2018, згідно з яким на джемпері, вилученому при огляді місця події, знайдено кров людини (об`єкти 1-4). Кров в об`єкті 4 може походити від потерпілого ОСОБА_8 , від обвинуваченого ОСОБА_4 кров в об`єкті 4 походити не може. Кров в об`єктах 1, 2, 3 може походити від обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому не виключається можливість домі шків в цих об`єктах крові потерпілого ОСОБА_8 ;

- висновком експерта №447/431 від 13.07.2018, складеного з урахуванням проведеного слідчого експерименту та наданого на дослідження ножа, відповідно до якого згідно з даними, викладеними у медичній документації, у потерпілого ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді рани (1) в ділянці 7-межребір`я зліва по середньо-ключичній лінії, яка подовжується в раньовий канал та проникає в плевральну порожнину з утворенням гемо пневмотораксу; рани (1) в ділянці реберної дуги справа в проекції 7-міжребір`я, рани (1) в ділянці 8-міжребір`я справа по передньо-підпахвовій лінії, яка подовжується в раньовий канал та проникає в плевральну порожнину, діафрагму та черевну порожнину та пошкодженням печінки; рани в ділянці 1-міжпальцьового проміжку лівої кисті (1) та задне-внутрішній поверхі лівого плеча (1). Дані тілесні ушкодження утворилися від травматичного контакту з об`єктом (об`єктами), що мав колюче-ріжучі властивості, про що свідчать рівні краї ран, перевага довжини раньового каналу над довжиною рани, могли утворитися в строк, вказаний в ухвалі суду та відносяться: рани в ділянці лівої кисті та лівого плеча до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених каназом МОЗ України від 17.01.1995 №6; рани в ділянці грудної клітини до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених каназом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Локалізація та механізм тілесних ушкоджень, виявлених при проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 , відповідає механізму, на який він вказує в протоколі проведення слідчого експерименту від 06.07.2018. Зазначені тілесні ушкодження, враховуючи їх характер, утворилися від травматичного контакту з об`єктом, що має колюче-ріжучі властивості. У зв`язку з проведенням первинної хірургічної обробки ран (висічення країв), говорити конкретно про можливість утворення ушкоджень від отриманого на дослідження ножа, не є можливим;

- протоколом огляду предметів від 17.07.2018, згідно з яким оглянуто диск, на якому виявлено та оглянуто 1 аудіофайл із записом телефонної розмови потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_4 ;

- висновком експерта №31 від 18.07.2018, відповідно до якого наданий на дослідження ніж, вилучений 17.05.2018 в ході огляду місця події по АДРЕСА_3 , холодною зброєю не являється, а є складаним ножем, виготовленим промисловим способом, та відноситься до виробів господарсько-побутового призначення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2018, згідно з яким свідок ОСОБА_15 на фотознімку №3 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 17.05.2018 передавала своєму товаришу ніж та брала участь у сутичці.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Наведені вище докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, і у суду відсутні підстави ставити під сумнів їх належність, допустимість і достатність. Зазначені докази не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, в своїй сукупності викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, і їх можливо взяти судом до уваги при ухваленні судового рішення.

Аналізуючи представлені докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, існує прямий причинний зв`язок, і смерть потерпілого не настала з незалежних від ОСОБА_4 причин, хоча останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Замах на злочин має місце тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя інших людей, але злочинний наслідок (смерть) не настав з причин, незалежних від волі винного.

До дій, безпосередньо спрямованих на позбавлення життя можна віднести, в тому числі і дії, вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки він не міг не розуміти, що внаслідок неодноразових проникаючих ударів в область життєво важливих органів потерпілого, могла настати смерть останнього.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Принцип гуманізму у кримінальному праві - це не лише гуманне ставлення до особи, яка вчинила злочин, але і в першу чергу до потерпілого і до встановлених суспільством непорушних правил суспільних відносин. Тому, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та взяти до уваги інтереси потерпілих, які зазнали шкоди.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Враховуючи наведене, суд, при призначенні покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, характер та обставини протиправних дій, особу обвинуваченого, який не має судимості в силу ст.89 КК України,суспільно-корисною працею не займається, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наслідки, що настали внаслідок його вчинення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, не знаходячи підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК Українивраховуючи фактичні обставини кримінального провадження, оскільки життя і здоров`я людини визнається найвищою соціальною цінністю в Україні згідно зі ст.3 Конституції України.

Призначене покарання на переконання суду визначене з урахуванням всіх обставин, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, загальним принципам призначення покарання та принципам виваженості і справедливості, є обґрунтованим, належним, у конкретному випадку є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання - з 17.05.2018 та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК Україниз розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зважаючи на міру та строк покарання, яке призначає суд, до набрання даним вироком законної сили застосований стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

Щодо пред`явлених цивільних позовів у даному кримінальному провадженні, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення.

Прокурором пред`явлено цивільний позов в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Олександрійська міська рада Кіровоградської області, про стягнення з обвинуваченого витрат, понесених Міським комунальним лікувально-профілактичним закладом - Міська лікарня №1 м.Олександрії, на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_8 у розмірі 8 788 грн. 86 коп., який, з урахуванням встановлення вини обвинуваченого та доказів, наданих на підтвердження суми позову, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Пред`явлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 16 698 грн. 02 коп., моральної шкоди у розмірі 800 000 грн. та витрат, понесених на правову допомогу, в розмірі 5 000 грн., підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Обґрунтовуючи завдану матеріальну шкоду, потерпілий вказує, що внаслідок даного кримінального правопорушення ним понесені витрати, пов`язані з лікуванням у розмірі 16 698 грн. 02 коп., що підтверджується долученими до цивільного позову та дослідженими судом чеками на придбання медикаментів.

З огляду на викладене, з підстав доведеності вини обвинуваченого та існування безпосереднього причинного зв`язку між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілому,пред`явлений ним цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню повністю, а відтак з обвинуваченого підлягає до стягнення матеріальна шкода у розмірі 16 698 грн. 02 коп.

Також, відповідно до ст.ст.118, 120, ч.1 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають до стягнення документально підтверджені процесуальні витрати, понесені потерпілим на правову допомогу, в розмірі 5 000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Потерпілий просив стягнути з обвинуваченого завдану йому моральну шкоду у розмірі 800 000 грн., обґрунтовуючи тим, що протиправні дії ОСОБА_4 призвели до фізичного болю, душевних та психологічних страждань, відчуття безпомічності, дискомфорту, постійного відчаю, тривоги, роздратованості, приниженості, зниження працездатності та порушення нормального плину життя. Він займається підприємницькою діяльністю, однак після заподіяння йому тілесних ушкоджень декілька партнерів відмовилися від укладання контрактів, за станом здоров`я він більшість часу проводить вдома, весь тягар взяла на себе дружина. Раніше він займався спортом, вів активний спосіб життя, займався благодійністю, однак у зв`язку з цими подіями втратив можливість допомагати людям, що вселяє невпевненість у собі. Крім того, він має батьків, які є пенсіонерами, отримують мінімальну пенсію і вони також були на його утриманні.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Потерпілий має право вимагати будь-яку компенсацію, проте суд керується ступенем доведеності нанесених моральних страждань, відповідністю розміру компенсації заподіяним стражданням.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

За змістом ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

З огляду на ступінь вини обвинуваченого та з урахуванням обставин справи, суд вважає, що діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_8 була завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню частково в межах доведеності та обґрунтованості.

При цьому суд враховує ступінь тяжкості отриманих потерпілим внаслідок вчинення злочину тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя людини в момент їх спричинення, та легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Те, що у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого потерпілий зазнав фізичних та душевних страждань, пережив сильний душевний стрес, що призвело до втрати нормального плину життя, порушення спокою та сну, постійного відчуття тривоги, вимушених змін у його сімейному житті, негативних переживань, що вимагало та вимагає від потерпілого додаткових зусиль для організації свого життя та значно погіршило його моральний стан.

При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди суд враховує доведеність вини обвинуваченого та існування безпосереднього причинного зв`язку між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілому, характер, обсяг та глибину моральних страждань, які зазнав потерпілий внаслідок вчиненого злочину, порушення звичного укладу його життя та докладання ним додаткових зусиль для його відновлення, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за доцільне визначити розмір завданої потерпілому моральної шкоди у розмірі 200 000 грн.

При цьому, судом враховано, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, аналогічний правовий висновок висловлений у постанові ВП ВС від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 17.05.2018.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк призначеного ОСОБА_4 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 17.05.2018 по день набрання вироком законної сили.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області8 788 (вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 86 коп. в рахунок відшкодування витрат, понесених Міським комунальним лікувально-профілактичним закладом - Міська лікарня №1 м.Олександрії на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_8 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 16 698 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн. 02 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 200 000 (двісті тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи холодної зброї в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- зрізи нігтів з обох рук обвинуваченого ОСОБА_4 ; змив та контрольний змив крові, зроблені під час огляду місця події 17.05.2018 на тротуарі біля будинку №98 по просп.Соборному в м.Олександрія Кіровоградської області; джинси синього кольору та чоловічий джемпер обвинуваченого ОСОБА_4 , розкладний ніж, вилучені 17.05.2018 під час огляду місця події по АДРЕСА_3 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1