Справа № 937/9077/20
Провадження № 1-і/333/94/23
УХВАЛА

Іменем України

13 липня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою в об`єднаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 187, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 187, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 вересня 2020 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, реалізуючи спільний протиправний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), разом із потерпілою ОСОБА_7 прийшли на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_6 , застосовуючи погрозу насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили розбійний напад на ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_5 , утримуючи біля шиї потерпілої ОСОБА_7 ніж, який в момент нападу потерпіла ОСОБА_7 сприйняла як небезпечний для її життя предмет, та супроводжуючи свої дії погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, подолав її супротив.

В цей же час, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, скориставшись тим, що ОСОБА_5 під загрозою застосування ножа утримує потерпілу ОСОБА_7 , заволодів майном потерпілої, що знаходилось у кишені її джинс, а саме мобільним телефоном MeizuМ2 Note в корпусі білого кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 вартістю 600 гривень з сім-картою оператора мобільного зв`язку Kyivstar НОМЕР_3 та який знаходився у чохлі-бампері біло-червоного кольору, що не представляє для потерпілої ОСОБА_7 матеріальної цінності, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 600 гривень.

Крім того, 08 вересня 2020 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , будучі особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, реалізуючи спільний протиправний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло, зайшли на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Знаходячись на території вказаного домоволодіння, діючи згідно попередньої домовленості ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , проникли до будинку АДРЕСА_2 , що є житлом, де у той час знаходилися потерпіла ОСОБА_8 , 1939 р.н., яка є особою похилого віку.

Після чого ОСОБА_5 , виконуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, рукою штовхнув потерпілу ОСОБА_8 , внаслідок чого потерпіла ОСОБА_8 , впала на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 висловив погрозу застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, шляхом демонстрації ножа та погрози застосування цього ножа до потерпілої ОСОБА_8 , який в момент нападу потерпіла сприйняла як небезпечний для її життя предмет, та супроводжуючі свої дії погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, подолав її супротив.

В цей час ОСОБА_6 , виконуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, проти волі потерпілої ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 під загрозою застосування ножа утримує потерпілу ОСОБА_8 , почав шукати грошові кошти та цінні речі у її будинку. З метою припинення протиправних дій з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , потерпіла віддала їм грошові кошти у розмірі 1000 гривень.

В результаті вказаного розбійного нападу ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 в сумі 1000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 187 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин придбав у користування гладкоствольну короткоствольну вогнепальну зброю калібру 6,3 мм, виготовлену шляхом переробки стартового (сигнального) пістолету «SUR-2608»виробництва підприємства "ASI M AKINAMOBIL YA INSAAT SILAH ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TICARETLIMITEDSIRKETI» (Туреччина), а також 13 саморобних пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А, що є боєприпасами.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, та маючи намір, направлений на подальше зберігання та використання без передбаченого законом дозволу вказаної вогнепальної зброї та бойових припасів під час вчинення інших злочинів, ОСОБА_5 залишив вказану гладкоствольну короткоствольну вогнепальну зброю калібру 6,3 мм, виготовлену шляхом переробки стартового (сигнального) пістолету «SUR-2608» виробництва підприємства «ASI МAKINA MOBILYA INSAAT SILAH ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI» (Туреччина), а також 13 саморобних пістолетних патронів калібру 9 мм PA., що є боєприпасами, при собі та незаконно носив та зберігав їх до моменту вилучення.

08 вересня 2020 року, о 13 годині 10 хвилин, за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Невського, поблизу будинку №1, співробітниками поліції під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України в чорному синтетичному рюкзаку ОСОБА_5 були виявлені та вилучені пістолет «SUR-2608» виробництва підприємства «ASI MAKINA MOBILYA INSAAT SILAH ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI» (Туреччина), а також 13 саморобних пістолетних патронів калібру 9 мм P.A., які згідно судової балістичної експертизи №2-518 від 25.09.2020 є гладкоствольною коротко ствольною вогнепальною зброєю калібру 6,3 мм, виготовлений шляхом переробки стартового (сигнального) пістолету «SUR-2608» виробництва підприємства «ASI MAKINA MOBILYA INSAAT SILAH ITHALAT IHRACAT SANAYI VE TICARET LIMITED SIRKETI» (Туреччина), є придатним для проведення окремих пострілів твердими монозарядами діаметром до 6,3 мм. способом роздільного заряджання (холостий патрон калібру 9 мм Р.А.К. та свинцева сферична куля діаметром 6,3 мм.), а також 13 саморобних пістолетних патронів калібру 9 мм P.A., виготовлених саморобним способом з використанням складових частин промислового способу виготовлення (металевої сферичної кулі, гільзи від холостого пістолетного патрону калібру 9 мм. P.A., заряду бездимного пороху, фрагментів сірників), придатних для стрільби, що є боєприпасами.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, протягом березня - травня 2014 року на частково окупованій території Донецької області, всупереч вимогам Конституції України, незаконно створено самопроголошену організацію - «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), до складу якої увійшли групи з двох і більше осіб, які об`єдналися з метою здійснення терористичних актів, що відповідно до ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» відносяться до терористичних груп, які займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі. Основною метою діяльності вказаних терористичних груп, підконтрольних самопроголошеній організації «ДНР», є зміна меж території і державного кордону України, створення та існування незаконного державного утворення на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Вказані групи є стійкими об`єднаннями невизначеного кола осіб, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. При цьому, на керівників та учасників спеціально створених у структурі «ДНР» терористичних груп покладається забезпечення стійкості даної групи шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних сил України.

За поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.04.2014 року, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі за текстом АТО).

13.04.2014 року, через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України, виконувач обов`язків Президента України Указом від 14.04.2014 за № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», після чого на території Донецької та Луганської областей розпочато широкомасштабну антитерористичну операцію (далі - АТО) із залученням Збройних сил України та інших військових формувань. Наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення АТО визначено території Донецької та Луганської областей. Для проведення АТО, згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучено військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичних груп незаконно створеної «ДНР» визначені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄЄ, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 року за № 106-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 року за № 1596-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 року за № 145-VІІІ.

Водночас, ОСОБА_5 , будучи громадянином Молдавської Республіки, достовірно знаючи з розповсюджених повідомлень у засобах масової інформації та мережі Інтернет про проведення на території Донецької області України антитерористичної операції проти незаконно створеної організації «ДНР» та діючих у її складі терористичних груп, усвідомлюючи, що їх діяльність є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, на початку травня 2014 року (більш точну дату органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) перебуваючи на території м. Запоріжжя, з корисною метою отримання грошової винагороди за участь у діяльності терористичних груп незаконно створеній ДНР, прийняв рішення про вступ до лав однієї з терористичних груп, що діяли на території незаконно створеній «ДНР».

З цією метою ОСОБА_5 на початку травня 2014 року (більш точну дату органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), громадським транспортом вирушив із міського автовокзалу м. Запоріжжя до м. Курахове, Донецької області.

Того ж дня, із м. Курахове, Донецької області, громадським транспортом вирушив до м. Торецька, Донецької області, звідти оминаючи блокпости, пішки дістався до м. Слов`янська, Донецької області.

По прибуттю до м. Слов`янська, Донецької області ОСОБА_5 , на виконання свого злочинного умислу, щодо вступу до однієї з терористичних груп незаконно створеної «ДНР», підійшов до блокпосту, розташованого при в`їзді до міста, на якому стояли невстановлені особи - «ополченці ДНР», одягнені у військовий одяг зі зброєю в руках, а також із символікою «ДНР», яким повідомив про свій намір вступити до лав однієї із терористичних груп незаконно створеній «ДНР».

Далі, ОСОБА_5 надав добровільну згоду до вступу до терористичної групи «народне ополчення Слов`янська», очолюваної бойовиком ОСОБА_9 (Стрєлковим), яка підконтрольна незаконно створеній «ДНР».

Вступивши до лав терористичної групи «народне ополчення Слов`янська» ОСОБА_5 , отримавши позивний «Гор», а також зброю та військову форму був призначений на посаду інструктора зі стрільби. В обов`язки ОСОБА_5 входило навчання інших учасників та нових членів вказаної терористичної групи поводженню зі зброєю та стрільби з неї. Крім того, ОСОБА_5 був задіяний в роботах щодо відновлення та ремонту зброї, яку використовувала терористична група «народне ополчення ОСОБА_10 » та у подальшому поставляв відремонтовану зброю до блокпостів, встановлених терористами у м. Слов`янську. Місце дислокації ОСОБА_5 було визначено у приміщенні Слов`янської міської ради Донецької області, за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б.2, де він безпосередньо проводив навчання, а також ремонтував зброю.

Продовжуючи злочинну діяльність, з корисною метою отримання грошової винагороди за участь у діяльності терористичних груп ОСОБА_5 у червні 2014 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена) у зв`язку із звільненням м. Слов`янська Донецької області Збройними силами України був передислокований до м. Донецьк.

У м. Донецьк ОСОБА_5 у складі терористичної групи «народне ополчення Слов`янська» дислокувалося у міському парку ім. Щербакова Куйбишевського району м. Донецьк.

Далі, не бажаючи припиняти протиправну діяльність, приблизно на початку липня 2014 року (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_5 звільнився із служби в терористичній групі «народне ополчення Слов`янська» та вступив до іншої терористичної групи - інтернаціональна бригада «Пятнашка» (далі ІБ «Пятнашка»).

На початку липня 2014 року ОСОБА_5 (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлена), у складі ІБ «Пятнашка» дислокувався на окраїні м. Донецька в районі «Лідівка» під керівництвом бойовика Ахри Руслановича Авідзби, позивний « ОСОБА_11 ». У складі якої ОСОБА_5 було призначено на посаду інструктора за стрільби та поводження зі зброєю. Крім того, в обов`язки ОСОБА_5 також входило ремонтування та відновлення зброї, яку використовували члени ІБ «Пятнашка».

У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи злочинність своїх дій у складі зазначеної терористичної групи, з липня 2014 року по лютий 2015 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена) приймав активну участь із іншими терористичними групами у здійсненні незаконного контролю за територією м. Донецьк, Донецької області та здійснював озброєний супротив Збройним Силам України та добровольчим батальйонам, які задіяні у проведенні АТО.

Далі, приблизно на початку лютого 2015 року (точна дата органом досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_5 прибувши до міста Донецьк у відпустку вирішив припинити участь у діяльності терористичної групи ІБ «Пятнашка». У зв`язку з чим, на громадському транспорті дістався до м. Макіївки Донецької області, а потім до м. Горлівки Донецької області. В той же день добирався до м. Краматорська Донецької області пішки, полями та посадками, обходячи блокпости, встановлені Збройними силами України. По прибуттю до м. Краматорська, громадським транспортом вирушив до м. Одеси.

Перебуваючи у складі терористичних груп «народне ополчення Слов`янська», інтернаціональна бригада «Пятнашка», підконтрольних незаконно створеній «ДНР» ОСОБА_5 , достовірно усвідомлював, що вони не відносяться до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Вказаними діями ОСОБА_5 , на думку органу досудового розслідування, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.258-3 КК України - участь у терористичній групі.

10 вересня 2020 року слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області застосовано запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.09.2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 року продовжено строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до 15.07.2023 року (включно).

Наразі термін запобіжного заходу спливає, а тому сторона обвинувачення вважає за необхідне звернутися до суду з таким клопотанням посилаючись на наступне.

На думку прокурора ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, на цей час не зменшилися.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.258-3 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими умисними корисливими злочинами, поєднаними з насильством над потерпілими та покарання за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, від семи до дванадцяти років та від трьох до семи років відповідно.

Обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності з застосуванням насильства, та за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, а саме за ч. 1 ст. 129 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість вчинених ними злочинів та невідворотність покарання.

Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 маються ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому обвинуваченому доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Наявні наведені ризики не зменшились та продовжують існувати, що виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу більш м`яким.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що матеріали кримінального провадження втрачені, судовий розгляд на теперішній час не відбувається, просив його звільнити та надати можливість вступити в лави ЗСУ для захисту територіальної цілісності України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, підтримав свого підзахисного.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного.

За положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді триманні під вартою, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами, доданими до клопотання, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, суд вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися від суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Крім того, суд вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений матиме змогу незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, виходячи з того, що останньому відомі прізвища свідків, їх місце проживання.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки судовий розгляд, зі слів прокурора, ще не завершено, свідки в судовому засіданні ще не допитані, то залишається існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, який, на переконання суду, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.

Те, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, свідчить про можливість останнього, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність трьох ризиків, а також відсутність будь - яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його тримання під вартою на цей час, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, з урахуванням положень ст. 315 КПК України.

Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_5 не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Щодо клопотання обвинуваченого, про звільнення його з під варти, та надання можливості вступити до лав ЗСУ, то суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на початку травня 2014 року вступив до терористичної групи «народне ополчення Слов`янська», яка підконтрольна незаконно створеній ДНР та в подальшому перебував у інтернаціональній бригаді «Пятнашка» виконував злочинні накази терористичних угрупувань.

У зв`язку з чим, суд критично ставиться до бажання обвинуваченого вступити до лав ЗСУ та боронити суверенітет та територіальну цілісність України.

Крім того, відповідно до ст. 616 КПК України передбачений інший порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 187, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення

Клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою в об`єднаному кримінальному проваджені відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 187, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 187, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10 вересня 2023 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати обвинуваченому, адвокату та начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 липня 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1