Справа № 703/2080/23

УХВАЛА

12 травня 2023 року м. Сміла
встановив:
Своє клопотання мотивує тим, що 03.05.2023 до відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про факт ДТП, що мало місце по вул. Соборній біля буд. № 100 в м. Сміла Черкаського району Черкаської області.
Внаслідок дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 була доставлена до травматологічного відділення Смілянської міської лікарні, де в останньої було діагностовано травми у вигляді: закритий перелом нижньої третини малогомілкової кістки, забій ПВХ, забій грудної клітини, садна правої гомілки.
Для забезпечення збереження речових доказів даного кримінального провадження необхідно накласти арешт на вищезазначений автомобіль.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання просить задовольнити. Також в клопотанні слідчий просив клопотання розглянути без виклику осіб, у власності яких знаходяться транспортні засоби, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існує загроза зміни конструктивних особливостей механічних пошкоджень, які утворились внаслідок ДТП та відчуження даного транспортного засобу.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі учасників по справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим у клопотанні.
Внаслідок дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 була доставлена до травматологічного відділення Смілянської міської лікарні, де в останньої було діагностовано травми у вигляді: закритий перелом нижньої третини малогомілкової кістки, забій ПВХ, забій грудної клітини, садна правої гомілки.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене в частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
За змістом ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 4 ст. 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначається на інтересах інших осіб.
Так, під час судового розгляду слідчим суддею, шляхом дослідження доказів доданих до клопотання, встановлена сукупність підстав вважати, що автомобіль, який тимчасово вилучений під час огляду місця ДТП 13 квітня 2023 року, є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказаний автомобіль.
Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, -
постановив:
Ухвала про накладення арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1