УХВАЛА

12 липня 2023 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

В скарзі зазначає, що дізвавач сектору дізнання Рівненського районного управління поліції шовного управління Національної поліції України в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_4 здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003709 від 01.12.2021, яке розпочато моїм зверненням про вчинення щодо нього шахрайських дій, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або заяви про залучення до провадження як потерпілого.

29 грудня 2021 року дізнавач сектору дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в управлінні Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_4 прийняла постанову про закриття кримінального провадження № 0003709 від 01.12.2021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із встановленням відсутності в діяннях складу кримінальних правопорушень.

Дізнавач ОСОБА_4 у зазначеній постанові вказує, що 01.12.2021 до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 28.10.2021 шляхом зловживання довірою, невідома особа, під приводом надання послуг щодо покупки автомобіля, заволоділа грошовими коштами в сумі 10500 грн.

При цьому, дізнавач ОСОБА_4 своє рішення аргументує тим, що в ході доведення оперативно-розшукових заходів встановити особу, яка може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, місцезнаходження викраденого майна, свідків та очевидців, не представилось можливим.

Зазначену постанову він отримав лише 27 червня 2023 року в секторі дізнання Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області після мого звернення до начальника управління про надання інформації про хід розслідування кримінального провадження.

До даного часу він вважав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, можливо, затягується у зв`язку із воєнним станом та складністю зведення слідчих дій по встановленню місця знаходження ОСОБА_5 , на банківську картку якого були перераховані ним кошти, але ніяк не міг думати, що кримінальне провадження закрито після двадцяти восьми днів рослідування. Копію постанови про закриття кримінального провадження відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України він від дізнавача не отримував.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята неправомірно та зазначені доводи для закриття кримінального провадження необґрунтовані, а тому постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач сектору дізнання Рівненського РУП ГУ Національної поліції України в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_4 не виконала всіх слідчих розшукових дій, які необхідно виконати для всебічного, повного дослідження с обставин кримінального провадження.

У кримінальному провадженні 07.12.2021 він допитаний як потерпілий та у їх показаннях детально розповів про обставини заволодіння його коштами. Крім того, до заяви про вчинення кримінального правопорушення ним додано документи та інформація, які мають суттєве значення для розслідування кримінального провадження та встановлення винних осіб.

У кримінальному провадженні № 0003709 від 01.12.2021 не допитаний ОСОБА_6 про обставини отримання від нього коштів у сумі 10500 грн. на банківську картку Монобанку; не встановлений і не допитаний керівник ТОВ «ВУМ», працівником якої представлявся ОСОБА_6 при вчиненні шахрайства.

Зазначене свідчить про те, що дізвавач ОСОБА_4 , приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, не провела всіх необхідних слідчих розшукових дій, до аналізу доказів підійшла односторонньо, а тому її рішення необґрунтоване і незаконне.

Потерпілий ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав та просив їх задоволити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про час місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки до суду не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали скарги та перевіривши факти, які в ній викладені, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.5 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як встановлено в 29 грудня 2021 року дізнавач сектору дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в управлінні Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_4 прийняла постанову про закриття кримінального провадження № 0003709 від 01.12.2021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із встановленням відсутності в діяннях складу кримінальних правопорушень.

Дізнавач сектору дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в управлінні Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_4 з моменту прийняття кримінального провадження за № 0003709 від 01.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, до свого провадження не проведено жодної слідчої дії для перевірки доводів потерпілої з метою встановлення істини по справі.

У зв`язку з вище викладеним постанова дізнавача сектору дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в управлінні Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 29.12.2021 року, є незаконною і необґрунтованою, дізнавачем є незаконною і необґрунтованою, слідчий не вжив всіх заходів для перевірки обставин, а саме не виконала всіх слідчих розшукових дій, які необхідно виконати для всебічного, повного дослідження с обставин кримінального провадження.

У кримінальному провадженні 07.12.2021 ОСОБА_3 допитаний як потерпілий та у їх показаннях детально розповів про обставини заволодіння його коштами. Крім того, до заяви про вчинення кримінального правопорушення ним додано документи та інформація, які мають суттєве значення для розслідування кримінального провадження та встановлення винних осіб.

У кримінальному провадженні № 0003709 від 01.12.2021 не допитаний ОСОБА_6 про обставини отримання від нього коштів у сумі 10500 грн. на банківську картку Монобанку; не встановлений і не допитаний керівник ТОВ «ВУМ», працівником якої представлявся ОСОБА_6 при вчиненні шахрайства.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий не в повній мірі дотримався вимог як кримінального процесуального законодавства, так і практики ЄСПЛ щодо вмотивування і обґрунтування свого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно ч.1 ст.18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

У відповідності з вимогамип.2ч.5ст.110КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах (Рішення ЄСПЛ Руїс Торіха проти Іспанії, 9 грудня 1994 р., п.п.29-30)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. (Алексахін проти України п.55)

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стосовно вмотивованості рішень органів з вирішення спорів або судових рішень, то у таких рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, п.58. Суд повторює, що згідно з вставленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються … орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), No 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), No 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи те, що в постанові дізнавача сектору дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в управлінні Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 29.12.2021 року, не виконі вимоги ст.284 КПК, а саме не проведено всі необхідні дії, спрямовані на отримання доказів у даному кримінальному провадженні на установлення осіб, причетних до події.

Крім того, ні прокурор ні дізнавач в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим суд бере до уваги доводи заявника які зазначені у його скарзі.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження - задоволити.

Скасувати постанову від 29 грудня 2021 року дізнавача сектору дізнання Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0003709 від 01.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на уставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінальних правопорушень.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0003709 від 01.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України направити до Рівненської окружної прокуратури для організації та проведення досудового розслідування та вжиття заходів прокурорського реагування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1