Провадження №1-кп/761/1517/2023
В И Р О К

іменем України

26 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0005776 від 05.08.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Феодосія АР Крим, громадянки України, незаміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, засудженої вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.09.2022 р. за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на даний час утримується під вартою в ДУ «Київський СІЗО»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 01.08.2020 року приблизно о 20 год. 25 хв. перебувала у камері № 361 для тримання ув`язнених в ДУ «Київський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, та в останньої викликало обурення рішення адміністрації СІЗО щодо переведення її разом з ув`язненою ОСОБА_6 , з камери №364 до камери №361 установи. У цей час, на ґрунті невдоволення перебуванням у камері №361, у ОСОБА_3 виник умисел на умисне знищення шляхом підпалу майна ДУ «Київський слідчий ізолятор», та остання вирішила підпалити легкозаймистий тканинний рушник, що знаходився у приміщенні камери, тобто умисно пошкодити майно ДУ «Київський слідчий ізолятор» загально небезпечним способом, що несе загрозу її життю та здоров`ю, а також інших осіб.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу, ОСОБА_3 01.08.2020 року приблизно о 20 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні камери №361 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, діючи умисно та усвідомлюючи небезпечність настання наслідків, взяла до рук запальничку та розуміючи те, що на поверсі утримується велика кількість ув`язнених жінок, піднесла вогонь до рушника, який висів на металопластикових дверях білого кольору, що ведуть до приміщення туалету камери №361. Вищевказаними діями, ОСОБА_3 підпалила рушник та залишила горіти на вказаних дверях, тим самим здійснила умисне знищення майна ДУ «Київський слідчий ізолятор», загально небезпечним способом, так як у камері знаходилась ще одна ув`язнена ОСОБА_6 , яка була госпіталізована у зв`язку з отруєнням чадним газом.

Внаслідок вищевказаних суспільно-небезпечних дій із всього поверху корпусу для тримання ув`язнених жінок ДУ «Київський слідчий ізолятор» евакуйовано ув`язнених, а пожежа в камері №361 локалізована та припинена.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, пояснила суду, що дійсно, при обставинах, викладених вище у вироку, вона в 2020 році утримувалась під вартою в ДУ «Київській слідчий ізолятор» та адміністрація повідомила про те, шо її буде переведено до іншої камери разом із ОСОБА_6 . При цьому, будучи обуреною таким рішенням адміністрації, вона у вечірній час, перебуваючи у приміщенні камери ДУ «Київський слідчий ізолятор», взяла до рук запальничку та підпалила рушник, який висів на металопластикових дверях, які ведуть до приміщення туалету камери, внаслідок чого було знищено майно, та ув`язнену ОСОБА_6 було госпіталізовано у зв`язку з отруєнням чадним газом. У зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, просить суд суворо її не карати, а також врахувати стан її здоров`я. Запевнила суд, що зробила належні висновки.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення та дослідженням даних, які характеризують її особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди /фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 в умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу, та кваліфікує її дії за ч.2 ст.194 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, відношення до скоєного обвинуваченої, яка вину визнала, розкаялась, готова відшкодувати заподіяні збитки.

Також при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом враховуються дані про її особу, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, сім`ї не має, без постійного місця проживання, за час перебування під вартою в ДУ « Київський слідчий ізолятор» з 19.10.2019 року по 18.09.2020 року зарекомендувала себе з негативної сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, її вік та стан здоров`я, зокрема те, що ОСОБА_3 потребує планового оперативного лікування, внаслідок наявності гінекологічної хвороби.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

При цьому, встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення, свідчать в сукупності з переліченими вище даними про особу обвинуваченої про неможливість її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.194 КК України, до ухвалення вироку Київським районним судом м. Полтави від 02.09.2022 року, яким призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, невідбуте за попереднім вироком, відповідно до положень ст.72 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.

Оскільки ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання, призначене вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.09.2022 року, підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, судом не встановлено.

В рамках вказаного кримінального провадження ДУ «Київський слідчий ізолятор» заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Так, ДУ «Київський слідчий ізолятор» просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 3596 грн. 00 коп., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 було знищено металопластикові двері санвузла, пошкоджене дерев`яне покриття підлоги площею 4 квадратні метри, знищено лако-фарбове покриття стін та стелі приміщення загальною площею 51,56 квадратних метрів, пошкоджено лако-фарбове покриття одного камерного ліжка, двох шаф для одягу, стола, лавки.

Враховуючи, що пред`явлений ДУ «Київський слідчий ізолятор» цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3 596 грн. 00 коп. знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та обвинувачена не оспорює ті обставини, які були встановлені в ході судового розгляду, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь ДУ «Київський слідчий ізолятор» слід стягнути матеріальну шкоду у сумі 3596 грн. 00 коп.

В рамках даного кримінального провадження залучено експерта, яким проведено судову експертизу, вартість якої становить 3 922 грн. 80 коп., що суд визнає процесуальними витратами, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з ОСОБА_3 .

Даних щодо наявності речових доказів у кримінальному провадженні прокурором не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднати до призначеного судом покарання, невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.09.2022 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 /чотирьох/ років 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку - 26.05.2023 року, зарахувавши час перебування під вартою - з 04.12.2021 року за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.09.2022 року.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілого ДУ «Київський слідчий ізолятор» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3596 /три тисячі п`ятсот дев`яносто шість/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3922 /три тисячі дев`ятсот двадцять дві/ грн. 80 коп.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя