КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

представника власника майна - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні № 0001797 від 22.12.2022.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання, накласти арешт на предмети та речі з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001797, а саме на:

- предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 620 400 грн;

- предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 1 517 700 грн;

- предмети схожі на банкноти в іноземній валюті в сумі 185 900 доларів США, 60 100 євро;

- предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 8 003 200 грн.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На думку прокурора, слідчим суддею, під час постановлення оскаржуваної ухвали, не враховано правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею не було враховано надані стороною обвинувачення докази щодо незаконності володіння ОСОБА_7 вказаними грошовими коштами, вилученими 09.02.2023 та протиправний характер їх походження.

Вказане майно в повній мірі відповідає критеріям вказаним у ст. 98 КПК України та у встановленому законом порядку визнано у кримінальному провадженні речовим доказом.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, представника власника майна про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих матеріалів справи, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001797 від 22.12.2022 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 від 10 лютого 2023 року вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні № 0001797 від 22.12.2022 речовим доказом.

24.03.2023 прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на:

- предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 620 400 грн;

- предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 1 517 700 грн;

- предмети схожі на банкноти в іноземній валюті в сумі 185 900 доларів США, 60 100 євро;

- предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 8 003 200 грн, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2023 року у задоволенні клопотання сторони обвинувачення відмовлено.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання сторони обвинувачення, внесеного в межах кримінального провадження № 0001797 від 22.12.2022 про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов, як вважає апеляційний суд, до необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, з можливістю використання його як доказу в кримінальному провадженні.

Як вбачається з внесеного на розгляд клопотання та матеріалів, наданих на його обґрунтування, слідчим суддею під час прийняття оскаржуваного рішення не прийнято до уваги та не надано належної оцінки доводам сторони обвинувачення щодо наявності доказів, які спростовують позицію представника власника щодо законності володіння ОСОБА_7 грошовими коштами, вилученими 09.02.2023 та підтверджують протиправний характер їх походження, зокрема:

- протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 08.03.2023 з якого вбачається, що сумарна заробітна плата отримана ОСОБА_7 за місцями офіційного працевлаштування протягом 2000- 2022 років склала близько 1,8 млн грн;

- показань ОСОБА_7 , відповідно до яких останній не зміг вказати свій сумарний дохід за 2015-2023 роки. Повідомив, щомісячна заробітна плата складає 30 тис грн. Дивіденти від ПП «Атланта Агро» та ТОВ «Павлоградзернопродукт» отримує нерегулярно.

При цьому, підтвердив наявність у власності дороговартісного майна:

- квартири загальною площею 111,3 кв м за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартири загальною площею 165,2 кв м за адресою: АДРЕСА_2 ;

- машиномісця № НОМЕР_1 , загальна площа 30.4 кв м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- будинків садибного типу з господарськими будівлями за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р., смт. Кіровське, вулиця Затишна:

- частини будівлі філії багатофункціонального комерційного банку з офісними приміщеннями літ.М-6, М'-l, М"-5 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Воскресенська, будинок 36;

- нежилого приміщення загальною площею 144,4 кв.м. за адресою Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Артема, будинок 90;

- рухомого майна: автомобілів Тойота Камрі, Мерседес Майбах. Мерседес «В» класс, Ваз 0107.

Також ОСОБА_7 показав, що наТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» спілкується з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Прізвищ не пам`ятає. Контактних даних з собою не має.

Тобто, враховуючи документи, які надавались представником ПП «Атланта-Агро» 14.02.2023 в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_7 не має контактних даних особи, якій у грудні 2022 року надав позику в розмірі 3 млн грн.;

- протоколом огляду від 15.03.2023 блокнотів, вилучених під час обшуку в кабінеті ОСОБА_7 . Згідно наявних чорнових записів підтверджуються контакти останнього з особами, які надають послуги з «обготівкування» грошових коштів. Крім того, підтверджується видача позик на суми, які значно перевищують офіційну заробітну плату , зокрема 200 тис.доларів США, 250 тис.доларів США та інш.;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.03.2023 в ДПС України, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_7 за період з 2000 року по четвертий квартал 2022 року виплачено доходу на суму 28 млн грн (без урахування сплаченого податку з доходів фізичних осіб).

Тобто, достовірність наданих представником ПП «Атланта Агро» документів сумнівна.

Враховуючи наведене, зазначене майно, а саме вилучені предмети зовні схожі на грошові кошти можуть бути отримані внаслідок протиправної діяльності ПП «Атланта Агро», службових осіб вказаного підприємства та його засновника ОСОБА_11 , пов`язаної зі складанням підроблених документів з метою мінімізації податкових зобов`язань, протиправним «обготівкуванням» отриманої в результаті такої діяльності неправомірної вигоди, а також можуть призначатись для забезпечення протиправної діяльності у якості неправомірної вигоди для співучасників та державних контролюючих органів.

Відтак вказане в клопотанні майно, а саме: предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 620 400 грн; предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 1 517 700 грн; предмети схожі на банкноти в іноземній валюті в сумі 185 900 доларів США, 60 100 євро; предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 8 003 200 грн має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тобто в повній мірі відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України і у встановленому законом порядку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вимоги ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, колегія суддів дійшла об`єктивного висновку про наявність правової підстави для задоволення вказаного вище клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на майно.

Таким чином, на думку колегії суддів, стороною обвинувачення в своєму клопотанні в повній мірі доведено мету та підстави для арешту цього майна.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, необ`єктивність і формальність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скаргапрокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення вказаного клопотання сторони обвинувачення, накладення арешту на зазначене в ньому майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні № 0001797 від 22.12.2022, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні

№ 0001797 від 22.12.2022 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

- предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 620 400 грн;

- предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 1 517 700 грн;

- предмети схожі на банкноти в іноземній валюті в сумі 185 900 доларів США, 60 100 євро;

- предмети схожі на банкноти в національній валюті в сумі 8 003 200 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-cc/824/2672/2023 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний номер № 759/5357/23

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12

Доповідач: ОСОБА_1