Справа № 357/5328/23
У Х В А Л А

27 червня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000309, відомості про яке 08.11.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб з анкетними даними ОСОБА_4 та ОСОБА_4 організували не території міста Біла Церква та Білоцерківського району незаконне виготовлення психотропної речовини " амфетаміну" з метою подальшого його збуту та збут психотропної речовини "амфетаміну"

14.06.2023 року в ході санкціонованого обшуку у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: електронні ваги чорного кольору із нашаруванням на зовнішній частині порошкоподібної речовини білого кольору, пластикову трубку зелено-білого кольору із нашаруванням в середині трубки порошкоподібної речовини білого кольору, пластикову підставку чорного кольору на поверхні якої наявне нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, картку банку "Приват Банк" із номером НОМЕР_1 на якій також наявне нашарування порошкоподібної речовини білого кольору. Дані предмети поміщено до спец-пакету № PSP2343008.

Підставою проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 була оперативна інформація оперативного підрозділу про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, для подальшого проведення необхідних судових експертиз у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на: електронні ваги чорного кольору із нашаруванням на зовнішній частині порошкоподібної речовини білого кольору, пластикову трубку зелено-білого кольору із нашаруванням в середині трубки порошкоподібної речовини білого кольору, пластикову підставку чорного кольору на поверхні якої наявне нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, картку банку "Приват Банк" із номером НОМЕР_1 на якій також наявне нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, 3 (три) поліетиленових пакета, які поміщено до паперового конверту.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Володілець вилучених речей ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна не заперечує.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000309, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що група осіб з анкетними даними ОСОБА_4 та ОСОБА_4 організували на території міста Біла Церква та Білоцерківського району незаконне виготовлення психотропної речовини " амфетаміну" з метою подальшого його збуту та збут психотропної речовини "амфетаміну".

14.06.2023 року в ході санкціонованого обшуку у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: електронні ваги чорного кольору із нашаруванням на зовнішній частині порошкоподібної речовини білого кольору, пластикову трубку зелено-білого кольору із нашаруванням в середині трубки порошкоподібної речовини білого кольору, пластикову підставку чорного кольору на поверхні якої наявне нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, картку банку "Приват Банк" із номером НОМЕР_1 на якій також наявне нашарування порошкоподібної речовини білого кольору. Дані предмети поміщено до спец-пакету № PSP2343008.

Підставою проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 була оперативна інформація оперативного підрозділу про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Виходячи з того, що вищевказані речі містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищезазначене майно.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даноїстатті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несутьцивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що прокурор надав суду достатньо доказів того, що не застосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України,слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено під час проведення обшуку у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 : електронні ваги чорного кольору із нашаруванням на зовнішній частині порошкоподібної речовини білого кольору, пластикову трубку зелено-білого кольору із нашаруванням в середині трубки порошкоподібної речовини білого кольору, пластикову підставку чорного кольору на поверхні якої наявне нашарування порошкоподібної речовини білого кольору, картку банку "Приват Банк" із номером НОМЕР_1 на якій також наявне нашарування порошкоподібної речовини білого кольору.

Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОлександр ШОВКОПЛЯС