УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 Справа №607/8238/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у м. Тернополі в залі суду під час підготовчого судового засідання, на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, в кримінальному провадженні №0001143, - встановив:

Прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

У поданому клопотанні зазначено: «29 лютого 2016 року близько 15 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , раніше судимого за умисні злочини проти власності, який перебував на центральному стадіоні в м.Тернополі по вул. С.Бандери, 15, виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний намір, 29 лютого 2016 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , раніше судимого, за умисні злочини проти власності, який перебував на центральному стадіоні в м.Тернополі що по вул. С.Бандери, 15, запропонував ОСОБА_7 дорого продати фотоапарат та мопед, які йому не належать. Того ж дня ОСОБА_4 прийшов разом із ОСОБА_7 до нього додому на АДРЕСА_1 та шляхом обману, переконав останнього надати йому фотоапарат торгової марки «Samsung» марки « ES95» із чохлом та мопед марки «Дельта», які належать матері ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 , нічого не підозрюючи передав ОСОБА_4 фотоапарат торгової марки «Samsung» моделі «ES95» вартістю 850 грн., чохол для фотоапарату торгової марки «Ната» вартістю 120 грн., та мопед - А1 марки «Дельта» вартістю 4000 грн., які належать ОСОБА_8 , вважаючи, що ОСОБА_9 поверне йому за дані речі грошові кошти.

Заволодівши фотоапаратом торгової марки «Samsung» моделі «ES95», чохлом для фотоапарату торгової марки «Ната», та мопедом - А1 марки «Дельта» ОСОБА_4 , з місце вчинення злочину втік, чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4970 гривень.

Крім цього, 31 березня 2016 року близько 16 год. у ОСОБА_4 раніше судимого, за умисні злочини проти власності, разом із ОСОБА_10 які перебували неподалік будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 31 березня 2016 року близько 16:00 год. ОСОБА_4 раніше судимий за умисні злочини проти власності, який перебував на території домогосподарства ОСОБА_11 , що за адресою АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, разом з ОСОБА_10 взяли в руки із землі дві металеві труби розміром 6*4 см. довжиною 6 м. кожна, вартістю одного метра 65,12 гривень та вийшли на вулицю.

Із викраденим майном ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втекли, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 781,44 гривень.

Також 14 вересня 2016 року, близько 05:00 год. у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні інтернет-кафе «Крапка», що знаходиться по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 14 вересня 2016 року близько 05:00 год., перебуваючи у приміщенні інтернет-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться по АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно з корисливих мотивів викрав із коридору приміщення інтернет-кафе «Крапка» велосипед торгової марки «Ardis», синього кольору вартістю 1 505 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_4 , з місця злочину втік, чим спричинив ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на суму 1 505 гривень.

05 грудня 2016 року близько 06 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , раніше судимого за умисні корисливі злочини, який перебував по АДРЕСА_4 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний намір, 05 грудня 2016 року близько 06 год. 00 хв., ОСОБА_4 , раніше судимий, за умисні корисливі злочини, який перебував по провулку І.Підкови, в м.Тернополі, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом розбиття вікна проник у будинок АДРЕСА_4 , що належить громадянину ОСОБА_13 , де в подальшому за допомогою ножівки по металу демонтував чотири чавунні батареї в загальній кількості 28 секцій, загальною вартістю 1710,00 грн. В подальшому, ОСОБА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, дві батареї виніс за межі домогосподарства ОСОБА_13 , та заховав їх у закинутому підвальному приміщенні неподалік від домогосподарства потерпілого, а дві інші батареї виніс із будинку та заховав у гаражі, який знаходиться на подвір`ї ОСОБА_13 , з метою повернення за ними після реалізації двох перших батарей.

Не вчинивши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки в подальшому ОСОБА_4 із викраденим майном був виявлений працівниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 намагався завдати ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1710,00 грн.

Крім цього, 17 грудня 2016 року близько 13.00 год. у ОСОБА_4 раніше судимого за умисні корисливі злочини, який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення 17 грудня 2016 року близько 13:00 год. ОСОБА_4 раніше судимий, за умисні корисливі злочини, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_5 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав із полички в коридорі мобільний телефон торгової марки «Samsung GT-E 1202i» що належить ОСОБА_15 , вартістю 244,00 гривні, із сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 25,00 гривень та сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС» вартістю 25,00 гривень.

З викраденим телефоном ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_15 , шкоду на загальну суму 294,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду, а саме не з`являється судові засідання без поважних причин та про причини не явки суду не повідомляє.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 перешкоджають здійсненню судового розгляду кримінального провадження у розумні строки, що передбачено ст.28 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 вчинив умисні корисливі злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ять років, протягом тривалого часу ухилявся від явки у судове засідання, тим самим перешкоджаючи здійсненню судового розгляду, існує реальна загроза, що ОСОБА_4 буде і надалі переховуватися від суду, що приведе до затягування судового розгляду кримінального провадження та порушить право учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого, на вирішення справи в розумні строки, що передбачено ч.1 ст.21 КПК України.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, а також підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України існує ймовірність, що він продовжуватиме свою злочинну діяльність і надалі вчинятиме інші злочини.»

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримав в повному обсязі посилаючись на зазначені у ньому мотиви.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого ОСОБА_16 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необгрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та просять обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Згідно з п.4, 5 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність і нікого не може бути позбавлено свободи, крім передбачених випадків і за встановленою процедурою.

При вирішенні питання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги те, що він обвинувачується у вчиненні, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Даний злочин, згідно ст.12 КК України, є тяжким умисним злочином проти власності.

Також, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду є те, що обвинувачений, усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк до шести років, може умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Також суд вважає наявним та доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України у виді можливості обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, який підтверджується тим, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Крім того, вивченням даних щодо особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 постійного джерела доходу не має та ніде не працює, тому враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому корисливих злочинів, останній не маючи основного джерела доходу може вчинити інший корисливий злочин.

Також, у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжно заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує особу ОСОБА_4 , його майновий стан, вік, стан здоров`я, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про схильність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення ним кримінальних правопорушень та про його суспільну небезпечність.

Також слід врахувати, що ОСОБА_4 тривалий час систематично не з`являвся до суду, у зв`язку з чим ухвалою суду від 29 серпня 2017 року ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу судом встановлено, що вищезазначені обставини є також обставинами, які передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, та які достатньо переконливо свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, в ході розгляду даного клопотання, судом не здобуто доказів, які би свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченим належним чином, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які зазначені прокурором у клопотанні.

Посилання сторони захисту на наявність підстав, для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом оцінюється критично, оскільки будь-яких доказів підтверджуючих доводи сторони захисту про відсутність ризиків зазначених у клопотанні прокурора, суду не надано. Будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено та сторонами не доведено.

При цьому, вирішуючи подане прокурором клопотання, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину та можливість ухилення від явки до суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи наведене, беручи до уваги фактичні обставини кримінального провадження та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, запобігання ризикам зазначеним у клопотанні та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки саме такий запобіжний захід відповідатиме меті та підставам застосування запобіжного заходу, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, на чому підкреслює у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Крім того, згідно ч. 3ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги вимоги ч. 4 ст. 182 КПК України та дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та майновий стан, суд вважає за доцільне визначити у кримінальному провадженні розмір застави в межах, встановлених законом та який достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 199, 201, 376, розділом ІІ КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовільнити, обвинуваченому ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 14 серпня 2023 року.

ОСОБА_4 визначити заставу - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області.

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду; повідомляти суду про зміну місця проживання; з`являтися за вимогою до суду; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк до 14 серпня 2023 року 23 год. 59 хв., або до постановлення ухвали про зміну чи скасування запобіжного заходу.

ОСОБА_4 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених на нього обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Строк дії ухвали закінчується 14 серпня 2023 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити сторонам та надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» Міністерства юстиції України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1