Провадження №1-кп/127/861/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000147, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000147, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 191 КК України.

На адресу суду 01 травня 2023 року надійшло клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним письмове клопотання, яке мотивував тим, що обвинувачений ОСОБА_7 25.01.2023, не прибув за викликом у судове засідання, без поважних причин, про причини своєї неявки суд не повідомив. У зв`язку з чим, з метою доставки обвинуваченого ОСОБА_7 до суду для проведення судового засідання, за клопотанням сторони обвинувачення, судом застосовано привід, про що винесено відповідну ухвалу, однак виконати дану ухвалу не представилося можливим у зв`язку з тим, що обвинувачений за місцем проживання не перебуває та його місцезнаходження не відоме. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 на судове засідання, яке призначено на 28.04.2023 повторно не з`явився та аналогічно про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального корупційного правопорушення, а також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає достатні підстави, що обвинувачений ОСОБА_7 буде продовжувати переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину та у разі доведеності вини обвинуваченого, останньому загрожує безальтернативна реальна міра покарання до 8 років позбавлення волі. Крім того, у ході судового розгляду, ОСОБА_7 систематично уникає явки до суду, достовірно знаючи що відносно нього є кримінальне провадження, вказана поведінка ОСОБА_7 свідчить про те, що він уникає і буде уникати явки до суду з метою ухиленні від кримінальної відповідальності та затягування розумних строків судового розгляду кримінального провадження. Враховуючи поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , який свідомо ігнорує вимоги суду та уникає явки у судові засідання, з метою затягування судового розгляду та уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість злочину та міру можливого покарання, зазначені обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що на даний час наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та є підставою для законного застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявному ризику та належній процесуальній поведінці.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Доповнив, що не з`являвся в судові засідання, оскільки був зайнятий по роботі, обіцяє в майбутньому з`являтися на кожне судове засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, на думку захисту воно є необґрунтованим та аргументоване прокурором лише на припущеннях. Надав суду письмові заперечення на клопотання прокурора, які просив суд прийняти до уваги та відмовити в задоволенні клопотання прокурора

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого колеги.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Статтею ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурором не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України).

Відповідно до встановленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 72967/01 від 01.03.2017 по справі «Бєлєвіцкій проти Росії», пп.111-112, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи клопотання прокурора, заперечення захисника на клопотання, думку учасників процесу, судом не встановлено обставини, які б свідчили про необхідність обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, недоведеністю заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатністю вказаних прокурором аргументів для доведеності існування перелічених ними ризиків.

Мотивуючи необхідність обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою прокурор не обґрунтував, які безпосередньо обставини вказують на існування зазначених в статті КПК України та перелічених ним ризиків, не навів та не долучив до поданого клопотання жодних доказів, якими підтверджується їх існування, не зазначив чому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, в клопотанні прокурора взагалі не обґрунтовано.

За таких обставин, беручи до уваги тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 відомості, які характеризують його особу, стан здоров`я та вік, процесуальну поведінку в ході як досудового слідства, так і судового розгляду, обставин, які б свідчили про можливість, з огляду на ст. 183 КПК України, застосування до обвинуваченого вказаного прокурором запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також необхідність його обрання, суду не доведено. Заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені, та вказані прокурором аргументи не є достатніми, на думку суду, для доведеності існування перелічених ним ризиків, тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні поданого клопотання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 372, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заявленого клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: