У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0001204 від 14 червня 2023, про накладення арешту,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що 13 червня 2023 року до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з листопада 2022 року по квітень 2023 року, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа належними їй грошовими коштами в особливо великих розмірах.

14 червня 2023 року дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001204, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

05 вересня 2023 року в період часу з 16 години 20 хвилин по 20 годину 17 хвилин, під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Глибочицька, будинок № 40, в кабінеті № 26, було виявлено та вилучено ряд предметів, перелік яких вказано в прохальній частині клопотання.

В клопотанні вказано, що речі вилучені під час проведення обшуку, відповідно до положень ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні та у відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України на них може бути накладено арешт з метою їх збереження та подальшого проведення експертних досліджень для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вищевказані предмети мають значення для встановлення обставин вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину, інформація, яка міститься в них, може бути використана як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в органу досудового розслідування є необхідність в накладенні арешту на вищезазначене майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав клопотання, в якому просив здійснити розгляд за його відсутності, наклавши арешт на майно.

Адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах власників майна ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬДІСТЮ «ЕСРС-100» та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬДІСТЮ «СМС ФІНАНС», подала заперечення на клопотання про арешт майна від 11.09.2023 та 19.09.2023, в якому зазначила, що обшук проводився окрім приміщення №26, що за адресою за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Глибочицька, будинок № 40, й у приміщенні №27, яке знаходиться в оренді ТОВ «СМС Фінанс», вхід до якого здійснюється через приміщення №26, що перебуває у користуванні ТОВ «ЕРСР-100»; з клопотанням про узаконення обшуку сторона обвинувачення не зверталася; в ході проведення обшуку вилучено майно вищевказаних ТОВ, їх працівників та відвідувачів офісу; вилучене майно не відповідає критеріям речового доказу тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягу з ЄРДР слідчим відділом Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 00001204, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

18.08.2023 слідчим суддею постановлено ухвалу у справі №308/10628/23 (провадження 1-кс/308/3648/23), якою надано дозвіл слідчим слідчої групи Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області по кримінальному провадженні № 0001204 на проведення обшуку в приміщенні за адресою м. Київ, вул. Глибочицька, 40 (н/п), а саме в кабінеті № 26, з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, на якій було відображено дані в електронному вигляді про отримання від потерпілої ОСОБА_6 грошових коштів, анкетні дані особи, номер рахунку, розрахунковий номер рахунку, на який було переведено вищевказані кошти, мобільні прилади та пристрої, на яких міститься дані про особу, яка замовляла даний переказ та її контактні дані, інші фінансові документи, чорнові записи, грошові кошти, які набуті злочинним шляхом, платіжні банківські картки, на яких можуть зберігатися грошові кошти здобуті злочинним шляхом, мобільні термінали, сім-картки операторів мобільного зв`язку, інші носії інформації (флеш-картки, комп`ютерна техніка), а також документи, що свідчать про протиправну діяльністю.

З протоколу обшуку від 05.09.2023 видно, що обшук проводився за адресою: АДРЕСА_1 , в кабінеті № 26, в ході якого було виявлено та вилучено ряд предметів й документів за позиціями від 1 по 49.

Вилучене за постановою слідчого від 06.09.2023 визнано речовими доказами.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати серед іншого правову підставу для арешту майна.

Частиною 1 ст. 233 КПК України регламентовано, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку

В ході судового розгляду означеного клопотання з`ясовано, що фактично обшук було проведено окрім приміщення № НОМЕР_1 , у приміщенні АДРЕСА_2 , під час якого вилучено предмети за позиціями 2-5, 8-13, 15, 18-19, 26-28, 32-35, 41.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №345929719 від 10.09.2023 право власності на нежитлове приміщення № 26 та №27 (літ. Н, П) належить на праві приватної власності ОСОБА_7 .

З договору оренди №2309/22 від 23.09.2023 нежитлове приміщення №27 передано в оренду ТОВ «СМС Фінанс», а за договором 2309/22-1 від 23.09.2022 нежитлове приміщення №26 ТОВ «ЕСРС-100».

З плану-схеми вказаних приміщень видно, що такі є окремими нежитловими приміщеннями.

З огляду на вказане слідчий суддя вважає, що без добровільної згоди орендаря, або власника орендованого приміщення №27, за відсутності ухвали слідчого судді, якою погоджено проведення вищевказаної слідчої (розшукової) дії в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, відсутні правові підстави для арешту майна вилученого в такому приміщенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

За ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В силу положень ст. 233 КПК України, вилучені під час огляду т/з предмети, зокрема предмети за позиціями 2-5, 8-13, 15, 18-19, 26-28, 32-35, 41, вилучені з приміщення №27, наразі є тимчасово вилученим майном, оскільки його вилучення відбулося під час слідчої (розшукової) дії, проведеної з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, як наслідок законні підстави для накладення арешту на майно (збереження речових доказів) у слідчого судді відсутні.

У відповідності до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на виявлене та вилучене під час обшуку приміщення №26, шляхом заборони розпорядження, володіння та користування такими.

Разом з тим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення розглядуваного клопотання в частині накладення арешту шляхом заборони володіння та користування

- Мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone 11» жовтого кольору в жовтому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору в прозорому чохлі ІМЕІ: НОМЕР_4 , з мобільним номером НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Мобільний телефон марки «Redmi 5» сірого кольору IMEI: НОМЕР_6 , з мобільним номером НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- Мобільний телефон марки «Xiaomi» зеленого кольору ІМЕІ: НОМЕР_8 , з мобільним номером НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- Мобільний телефон марки «Xiaomi» синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_10 , з мобільним номером НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- Мобільний телефон марки «NОКІА» чорного кольору серійний номер НОМЕР_12 та НОМЕР_13 , з мобільними номерами НОМЕР_14 та НОМЕР_15 , на якому нанесена бирка офісний телефон;

- Мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору;

- Мобільний телефон марки «Redmi» фіолетового кольору в чорному чохлу;

- Мобільний телефон марки «TECNO» бронзового кольору;

- Мобільний телефон марки «Cromax» чорного кольору;

- Ноутбук чорного кольору марки «Lenovo», який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Ноутбук марки «Asus» моделі «VivoBook» сірого кольору, який належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- Ноутбук марки «Acer» моделі «N20C5», який належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- Ноутбук марки «Lenovo» моделі «ThinkBook» серійний номер « НОМЕР_16 » сірого кольору, який належить ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- Ноутбук марки «Acer» серійний номер « НОМЕР_17 » сірого кольору, який належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Ноутбук марки «Asus» моделі «VivoBook К531Е» бронзового кольору, який належить ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- Ноутбук марки «Asus» моделі «VivoBook м15031» сірого кольору із зарядним пристроєм, оскільки вищевказане є особистою власністю вищевказаних осіб й використовується ними в професійній діяльності, й вважає достатнім накладення арешту шляхом заборони розпорядження таким.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на речі, виявлені та вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в кабінеті № 26, а саме на:

- Мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone 11» жовтого кольору в жовтому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору в прозорому чохлі ІМЕІ: НОМЕР_4 , з мобільним номером НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Мобільний телефон марки «Redmi 5» сірого кольору IMEI: НОМЕР_6 , з мобільним номером НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- Мобільний телефон марки «Xiaomi» зеленого кольору ІМЕІ: НОМЕР_8 , з мобільним номером НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- Мобільний телефон марки «Xiaomi» синього кольору ІМЕІ: НОМЕР_10 , з мобільним номером НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- Мобільний телефон марки «NОКІА» чорного кольору серійний номер НОМЕР_12 та НОМЕР_13 , з мобільними номерами НОМЕР_14 та НОМЕР_15 , на якому нанесена бирка офісний телефон;

- Мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору;

- Мобільний телефон марки «Redmi» фіолетового кольору в чорному чохлу;

- Мобільний телефон марки «TECNO» бронзового кольору;

- Мобільний телефон марки «Cromax» чорного кольору;

- Ноутбук чорного кольору марки «Lenovo», який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Ноутбук марки «Asus» моделі «VivoBook» сірого кольору, який належить ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- Ноутбук марки «Acer» моделі «N20C5», який належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- Ноутбук марки «Lenovo» моделі «ThinkBook» серійний номер « НОМЕР_16 » сірого кольору, який належить ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- Ноутбук марки «Acer» серійний номер « НОМЕР_17 » сірого кольору, який належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- Ноутбук марки «Asus» моделі «VivoBook К531Е» бронзового кольору, який належить ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- Ноутбук марки «Asus» моделі «VivoBook м15031» сірого кольору із зарядним пристроєм, шляхом заборони розпорядження вищевказаним;

- записники в кількості 22 штуки та письмова документація у паперовому вигляді, поміщена у файли в кількості 16 штук, які упаковано до чорного поліетиленового пакету, яку скріплено биркою.

- коробку від сім карти з мобільним номером НОМЕР_18 та НОМЕР_19 коробки та картки від стартових пакетів від ПрАТ «Лайфселл» в кількості 10 штук, коробки від стартових пакетів ПрАТ «Київстар» в кількості 2 штуки, коробка від стартового пакету ПрАТ «Водафон» в кількості 1 штука, стартовий пакет від пакету плей в кількості 1 шт., пластикову картку від стартового пакету «mobifone» в кількості 1 штука, які упаковано до спецпакету НПУ СУ PSP2028641.

- Ноутбук марки «HP» модель «HP8560P» сірого кольору, серійний номер «PTB08221059»;

- «GOIp 32» сірого кольору в кількості 6 штук, із сім-картами ПрАТ «Київстар» в кількості 96 штук, ПрАТ «Водафон» в кількості 59 штук, ПрАТ «Лайфселл» в кількості 32 штук, та 192 антени до них.

- Системний блок чорного кольору марки, шляхом заборони розпорядження, володіння та користування вищевказаним.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1