233 Справа № 233/4388/23
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

18 серпня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 22 червня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-25 квітня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-18 жовтня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 2 ст. 20 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання;

-25 січня 2022 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 310 КК України - застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2023 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 22 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 серпня 2023 року головуючим для розгляду кримінального провадження визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. Наполягав, що більш м`які заходи забезпечення кримінального провадження не будуть дієвими. Свою позицію обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, не має міцних соціальних зв`язків (не одружений, дітей не має), не працює, зловживає спиртними напоями, раніше судимий. Також вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні. Заперечував з приводу клопотання захисника посилаючись на тяжкість інкримінованого правопорушення, вважав недоцільним обирати цілодобовий домашній арешт, оскільки такий вид запобіжного заходу не забезпечить процесуальної поведінки. Також заперечував з приводу клопотання захисника про закриття провадження щодо ОСОБА_4 посилаючись на висновки експертизи, з якої вбачається, що ОСОБА_4 є обмежено осудним, а тому, в розумінні КК України, є суб`єктом злочину.

Обвинувачений в судовому засіданні, після роз`яснення головуючим суддею права здійснювати розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого зазначеного клопотання не заявив. Щодо вирішення питань підготовчого судового засідання погодився з думкою захисника.

Захисник у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо можливості призначення судового розгляду, зазначив, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №414 ОСОБА_4 в період часу інкримінованого йому діяння не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними, а тому є неосудним. Прокурору слід було звернутись з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, а не з обвинувальним актом. За таких підстав, вважав необхідним закрити провадження через неосудність обвинуваченого. Щодо запобіжного заходу звернув увагу суду, що обвинувачений є інвалідом з психічного захворювання, ризики на які посилається прокурор вважав недоведеними, оскільки слідчі дії проведені, докази зібрані, свідки та потерпілий допитані, а тому просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від отримання клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, про що свідчить акт.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора та сторони захисту дійшов такого висновку.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження.

За приписами статті 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Згідно зі ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

З дослідженого в судовому засіданні висновку судово-психіатричного експерта №414 від 14.07.2023 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 за своїм психічним станом в період часу інкримінованого йому діяння не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними. В теперішній час іспитований також не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними. У разі засудження при призначенні ОСОБА_4 покарання рекомендується з урахуванням його психічного стану, одночасно застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання згідно з ч. 2 ст. 20 КК України.

З огляду на вищевикладене відсутні підстави для постановлення ухвали про закриття кримінального провадження через неосудність обвинуваченого, оскільки експерт надав висновок про обмежено осудність ОСОБА_4 .

З приводу призначення справи до розгляду.

Під час підготовчого судового засідання угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Щодо клопотання про обрання запобіжного заходу.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 22 червня 2023 року приблизно о 06 годин 30 хвилин, більш точного часу встановлено не було, ОСОБА_4 знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми співмешканцями: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали вживати спиртні напої. Того ж дня, приблизно о 07 годині 00 хвилин, більш точного часу встановлено не було, під час вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в під час якого ОСОБА_7 висловлювався грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_4 . Під час сварки ОСОБА_4 почав відчувати неприязнь до ОСОБА_7 . На ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне спричинення смерті ОСОБА_7 . В зазначений день, приблизно о 07 годині 05 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , негайно реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні зальної кімнати домоволодіння за вищевказаною адресою, с табурету взяв кухонний ніж та, утримуючі його у правій руці, наніс ОСОБА_7 сім ударів в область передньої поверхні грудної та черевної стінок. В результаті своїх дій, направлених на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 спричинив потерпілому наступні тілесні ушкодження: 2 відкриті рани грудної клітини праворуч, 5 проникаючих колото-різаних ран живота з ушкодженням печінки, шлунку, судин великого сальника, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Тобто ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 була надана своєчасна кваліфікована медична допомога.

Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2023 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою до 20 серпня 2023 року включно.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_4 більш небезпечним, ніж втеча. Останній зловживає спиртними напоями, не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що свідок ОСОБА_8 є співмешканкою потерпілого ОСОБА_7 , а також перебуває у дружніх стосунках із ОСОБА_4 , яка надала під час досудового розслідування показання, що свідчать про причетність ОСОБА_4 до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення. Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя особи та раніше судимий, то перебуваючи на свободі, останній може змусити свідків змінити показання на свою користь шляхом здійснення незаконного впливу на останню.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом на теперішній час не встановлено.

Більш м`який запобіжний захід, на переконання суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам. Суду не надано відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, захисником не надано доказів щодо неможливості перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, а тому у задоволенні клопотання захисника, щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, тоді як клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 177, 182, 183, 372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 щодо закриття кримінального провадження № 0000207 від 22 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України через неосудність ОСОБА_4 відмовити.

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000207 від 22 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на 25 серпня 2023 року о 14-00 в умовах особливої роботи Костянтинівського міськрайонного суду.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, потерпілого, обвинуваченого та захисника.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити, у клопотанні захисника щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 діб до 16 жовтня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для організації виконання.

На ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу обвинуваченим, захисником, прокурором може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1